Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX A TYLER PERRY STUDIOS UVÁDĚJÍ
Dívejte se do kamery a promluvte k obyvatelům Georgie.
Můžete spoluobčanům říct, proč by měli volit právě vás?
Moje rodina je v politice
a ve vedení Hopewellu už po generace
a nehodláme se podvolit
nějakému muži, který se narodil v Atlantě.
Neví nic o našich způsobech. Jak by mohl? Není odsud.
Chce jen nám, tvrdě pracujícím daňovým poplatníkům,
brát a dát vše líným budičkničemům,
kteří na to podle něj mají právo.
Co řeknete těm,
podle nichž jste rasista a dovoláváte se starých časů segregace?
Proč si všichni myslí, že běloši jsou rasisti?
Nejsem rasista. Podle mě to prostě není fér.
Je tu díky kvótám.
Pokud mě zvolí do Kongresu, bude jednou z mých priorit,
abych s nimi skoncoval.
Je to jen další forma sociální podpory.
Mám tě akorát tak dost, pane bílej.
VÍTEJTE V HOPEWELL COUNTY
Mrzí mě to, ale ona neodejde.
- Co chce? - To neřekne.
Už tam tak sedí několik hodin.
Mám práci.
Ano, pane.
Promiňte, ale nemůžete si přijít…
To je v pořádku, Joan.
Děkuji.
Co pro vás mohu udělat, madam? Mám dost práce.
Chci, abyste prošetřil vraždu tady v Hopewellu.
- Mluvila jste s úřadem šerifa? - To není pro ně.
Zabili ho v tomto městě v roce 1947.
Mám se prošetřit vraždu, která se stala před 40 lety?
Promiňte. Paní…
Jmenuji se Hattie Mae.
Promiňte, ale nemohu vám pomoct.
Nechcete si promluvit s šerifem?
Nemám nic písemně.
Život je moc dlouhý.
On zapisoval všechno.
Všechno, co potřebujete vědět.
Tady to je.
Leanne Harperová?
„Drahá Li'l Ann.“
„Mámin bratranec Winnie onemocněl,
tak mě včera požádala, ať ji odvezu
do Summerville, asi čtyři hodiny odsud.“
„Snad máš můj dopis o stěhování do Hopwellu
se zpáteční adresou.“
„Projížděli jsme kolem starého mámina domu.
Ten se teď rozpadá,
ale pořád vyvolává milou vzpomínku.“
„Jak jsme se poznali.“
„Pořád cítím tu levanduli a vidím měsíční svit.“
Pokud uvidíš mého kohouta,
zažeň ho, prosím, domů.
V koši jsem nenašla žádná vejce
od doby, co je můj kohout pryč.
Slyšela jsem, jak můj kohout kokrhá.
Dnes ráno, přesně za svítání.
Kdo je to tamhle?
To je dcera Ethel Lee. Říkají jí Bucket.
Proč jí tak říkají?
Máma ji tu odhodila jako prázdný kbelík a utekla na sever.
Žije s dědou.
Je to zlej starouš.
Proč tu tak dřu? Od toho jsem si ty kluky udělal.
Tedy, aspoň jeden z nich je po mně.
Pojď sem, Bayou.
Zahraj na trubku.
- Běž. - Podívejte na něj.
- Zahraj, jak ti to ukázal. - Jo.
No tak.
To je ono!
Teď zjistíte, který z nich to je.
- Přestaň! - Co je?
Líbí se vám to?
- Ne! - Ne!
Snažil jsem se ho to naučit,
ale kluk je trochu pomalej.
Nech toho, Bustere.
Vždycky je na jeho straně.
Pojď, Willie.
Jo, Willie Earle!
Ukaž jim, jak na to.
Do toho, Willie Earle!
Teď sledujte.
Jo. Uvidíme, co umíš.
Zahraj na tu trubku, Willie.
Svého kohouta jsem viděl.
Zažeň ho, prosím, domů.
Možná jsi to měl zazpívat.
Co je? Neumíš mluvit?
Vážně umíš zpívat.
Děkuji.
To mám po mámě.
Jak jsem řekla, měls tu písničku zazpívat.
Tátovi se nelíbí, jak zpívám.
Chce, abych hrál.
Hraní pro tebe možná není.
Jmenuju se Horace John Boyd, ale pro všechny jsem Bayou.
Proč ti tak říkají?
Podle táty jsem už od narození hlubokej jako močál.
Ukaž mi oči.
Oči máš normální.
Tvůj táta toho asi moc neví.
Chovej se slušně. Je to můj táta.
Promiň, Horaci Johne.
Líbí se mi, že mi říkají Bayou, Bucket.
Jmenuju se Leanne Jean Harperová a tak si nechávám i říkat.
Neříkej mi Bucket, jinak s tebou už nepromluvím.
Musím jít.
Promiň. Nechtěl jsem tě urazit.
Doufám, že ti moje knížka vtloukla rozum do hlavy.
- Uvidíme se znovu, Li'l Ann? - Až se naučíš říkat mý jméno.
Až ucítíš, že dítě přichází, přijď za mnou. Nečekej.
Ano. Slibuju.
Budu tady. Dávejte na sebe pozor.
Tobě to ale sluší!
Asi se ti opravdu líbí.
Nikomu ji nic nenechal…
Utíkal rychle.
Willie Earl chytil večeři.
To je můj kluk!
Dokáže všechno.
Hele.
Běž je stáhnout.
Udělám to. Běž, Bayou.
Kam jdeš, chlapče?
Nech ho být. Jen běž, Bayou.
Kam jde?
Pozvat tu dívku na zábavu.
Jakou dívku?
Bucket?
Ta s ním nikam nepůjde.
- Hej, ty! - Nech ho být.
Počkej.
Počkej!
Chceš pozvat Bucket na zábavu?
- Nejmenuje se Bucket. Nech mě. - Cože?
Koukni na sebe. Seš už velkej, co?
Nepůjde s tebou. Podívej, jak seš oblečenej.
Řekl jsem, nech mě být.
Tak jo.
Co je to s tebou? O čem to mluvíš?
- Pusť mě! - Co by na tobě kdo viděl?
Nikomu se nebudeš líbit.
- Jasný? Proč bys měl? - Willie!
Řekla jsem, ať ho necháš být!
Ten kluk se musí trochu otrkat, Hattie.
Bustere, běž do domů a nech ho být.
Ty taky, Willie Earle.
Pojď, Willie. Naučím tě nový song.
Necháme ji tady s tím ubožákem.
Tak běž.
No tak.
Proč se ke mně s tátou tak chovají?
Nedělej si s nimi starost.
Ani s nikým jiným.
Slyšíš?
Běž tam
a pozvi ji.
Tak běž. Počkej. Smetu ti tu špínu ze zad.
Nebudeš se jí líbit!
Co chceš, hochu?
Dobrý den.
Mluv.
Chci… Chtěl jsem……
Moje máma je pradlena, pane.
Chtěl jsem se zeptat, jestli nepotřebujete vyprat.
Máš mě za hlupáka?
Ne.
Jde ti o Bucket, co?
Ne, pane.
Koukej odsud mazat.
Padej z mého pozemku, než tě zabiju!
Vypadni.
Jsi nějak potichu.
Souhlasila?
Ne.
Proč jsi na něj tak zlý?
To není správný.
To je mi jedno.
- Není to správný. - To nic, mami.
Umím se o sebe postarat.
Slyšíš to, Willie Earle?
Bayou,
to bych rád viděl.
Bustere, přestaň.
U vlastního stolu si můžu říkat, co sakra chci.
Pojď, Willie Earle.
WIllie si dojí večeři.
Pojď.
Sněz si večeři.
Četl jsi ten dopis?
Cože? Já…
Neumíš číst.
Je v něm: „Přijď za mnou k tisu.“
Pojď.
Neměla bys tu být.
Tvůj děda bude mít vztek.
Každý den touhle dobou odpadne opilý.
Ale jestli chceš, můžu jít.
To nechci.
Tak proč jsi přišel?
Abych tě pozval na zábavu.
To je milé, ale on mě nepustí.
Nechce, abych se s kýmkoli vídala.
Proč bych měla jít?
Je zlý.
Jako by mě nenáviděl.
Jo.
Ten pocit znám.
Ani nevím, proč jsem za tebou přišla.
Vím, že to není správné.
Snad si o mně nemyslíš nic zlého.
Ne, jsem rád, že jsi přišla.
- Slib, že to nikomu neřekneš. - Neřeknu.
Zabil by mě, kdyby to věděl.
Neřeknu.
Kolik ti je?
Sedmnáct.
Mně 16.
Jak to, že neumíš číst?
Táta a bratr říkají, že jsem zaostalý.
Neposlouchej je. Zvládneš to.
V tom večerním světle vypadáš krásně.
Ukážu ti to.
Nikdy mě nikdo nepovzbuzoval, jen máma.
Ani s ní jsem se necítil jako s tebou.
Děkuji.
Tu první noc jsme hodiny stáli pod tím stromem a povídali si
skoro do svítání.
Moc si toho cením.
A potom každou noc…
jsem se nemohl dočkat až do okna vletí letadlo.
Bylo to tak nevinné, tak čisté.
Bylo to…
Dělali jsme něco, co jsme oba potřebovali.
Smáli jsme se. Hodně jsme se smáli.
Zeptej se!
A koupila sis knihu a naučila jsi mě číst.
- „Bylo dlouhé horké léto. - Přesně tak!
Máma si říkala, co se mnou je.
Ale byla tak šťastná, že čtu, že se moc neptala.
Nešlo jí to říct. Zlobila by se,
že se v noci vykrádám z domu,
protože jsi prosila, abych to nikomu neříkal.
Chtěl jsem, aby to věděl celý svět.
Ale nechápal jsem ten třes.
Přišlo mi, že mi toho chceš tolik říct,
ale z nějakého důvodu neříkáš.
Jen ses třásla jako list ve větru.
Dobře. Když se podíváš sem…
Občas mi přišlo, že by ses třásla i v horké noci.
Jsi v pořádku?
Jako by se tvá duše snažila něco vytřást.
Na tom stromě jsme strávili celé léto.
Bál jsem se, co bude, až přijde období dešťů.
Ale víš co?
Tys přišla.
Já myslel, že jsi blázen.
Pravda je, že jsme oba začali být do sebe blázni.
Jako bychom věděli, co ten druhý říká,
a přitom jsme nemluvili.
Můžeš zůstat ještě chvíli?
Máma brzy vstane.
Tak jo.
A to byla naše první pusa.
V životě mi nebylo tak hezky.
Cestou domů jsem se vznášel, jako bych ani nešel po zemi.
Ale netrvalo to dlouho.
Pojď sem!
- Pojď sem. - Nech mě!
Říkám, pojď sem.
Jestli na mě zase sáhneš, přísahám, že tě zabiju.
Kde jsi byl? Pojď sem.
Jestli na něj sáhneš, naše duše se potkají u pekelné brány.
Seš nula.
Jako tvůj černej táta.
Bustere…
Willie Earl,
to je můj kluk.
Jsem na něj hrdej.
Zmiz odsud!
Pojedu do Chicaga.
A budu hrát
v Capitol Royale.
Všichni uvidíte.
To jsou moje peníze, Bustere.
- Nevezmeš si je, Bustere. - Moje peníze jsou to taky. Ne!
Jak se tam mám jinak dostat?
Bustere, to je všechno, co máme.
Tati.
Chci jít s tebou.
Ne, synu.
Ta cesta… Tam to pro tebe není.
- Jsi moc mladej. - Ne, tati, prosím!
Willie Earle, pojď sem.
- To je tvoje vina. A tvoje taky! - Willie, přestaň.
Řekl mi to!
Dám ti přes pusu, ať zcepeníš.
Kdes byl?
Táta nás opustil.
To mě mrzí, Bayou.
To nic.
Asi je to tak lepší.
Budu muset mámě víc pomáhat s praním.
Bude dělat dlouho do noci.
Už sem nemůžeš chodit.
Ne, můžu.
Můžu. Jen budu chodit později. Nic víc.
Vypadáš smutně.
Nebuď.
Musíš být šťastný. Spolu nesmíme být smutní.
Chápeš?
Jo.
Ve městě se na mě dívali a smáli se
kvůli tomu, co jim o mně řekl můj bratr.
Ale ty ne.
Díky tobě jsem se cítil jako muž.
Díky tobě jsem se cítil dobře.
Udělala jsi mě…
Miluju tě.
Musím jít.
Ale…
- Li'l Ann… - Ne, já…
Musím jít.
Ta noc byla strašná.
Byl jsem zmatený.
Možná jsem ti neměl říkat, že tě miluju.
Poč…
Chlapče, ztratil jsi rozum.
Mámo, odcházím.
Odcházím. Nepotřebuješ mě tu.
Tohle je můj sen. Ale ty máš tuhle nulu.
- Může ti pomoct. - Neříkej mu tak.
Je mi 19, mami. Nemůžeš mě zastavit.
Jedu do Chicaga. Najdu tátu. Budu s ním hrát v kapele.
Willie Earle!
O Chicagu nic neví!
Nech ho jít, mami.
Máma brečela celou noc.
No tak, pojď dovnitř.
Dal bych cokoli, abych ji neviděl smutnou.
Každou noc jsem čekal, než s pláčem usne.
Ležel jsem tam a čekal na papírové letadlo…
nebo jsem na tebe čekal u stromu.
Od doby, kdy jsme si celou noc povídali,
až po chvíli, kdys nepřišla.
Dělal jsem si starost.
Tak jsem šel té noci k vám domů
a neřekl jsem ti to, ale viděl jsem to.
Nesnášel jsem každý den, kdy jsem ho tam nešel zabít.
Co jsem… Co jsem to za chlapa, že jsem to neudělal?
Možná mají bratr a táta pravdu.
Možná jsem slaboch.
To byl krásný dopis.
Moc rád tě vidím.
Jsi v pořádku?
Možná jsem ti neměl říkat, že tě miluju, ale je to tak.
Tak to cítím.
- Ale jestli se nebudeme vídat… - O to nejde. Já…
Taky tě miluju.
Tak si mě vezmi.
Já…
Nejsem čistá holka.
To je mi jedno. Miluju tě.
Miluju tě.
Utečeme.
Kamkoli. Bude nám dobře.
Vezmi si mě.
- Nedovolí mi to. - Hej.
Vyřídím to s ním.
Ty jen řekni „ano.“
- Ano? - Jo.
- Jo! - Jo!
Tady tě nic nedrží.
Přestěhuj se do Hopewellu.
Všechna práce pro barevný je tam.
Mohla by sis tam otevřít bar.
Citsy.
Co tě tu drží?
Buster odešel a Willie Earl taky.
Taky se tam stěhuju.
Moje sestřenice říkala, že by mi mohla dát práci. Jdu tam.
Já nevím.
Není velké jako Atlanta. Vím, že nemáš ráda velká města.
Bude se ti tam líbit.
Měl bys jít taky. Řekni jí to, Bayou.
No tak.
- Jak daleko je to odsud? - Asi čtyři hodiny vlakem.
- Hopewell County? - Jo.
Jo, černoši si tam vedou skvěle.
- No tak. - Možná bychom měli odejít.
Chceš odejít?
Jo. Chtěl jsem ti něco říct.
- Já a Leanne spolu chodíme. - Bucket?
Neříkej jí tak.
Věděla jsem, že se něco děje.
Po nocích se odsud vyplížíš.
Ty to víš?
Jo.
Jen jsem nevěděla, že je to ona.
Požádal jsem ji o ruku a její děda odmítl.
Je to zlý člověk. Chci ji vzít s námi.
Zlato, Bucket odchází.
- Cože? - Právě odjíždějí.
Prý je tu Ethel, aby ji s sebou vzala na sever.
Bayou!
- Proč mu to říkáš? - Chyběla by mu.
Určitě už jsou pryč.
Leanne, nejezdi. Nejezdi.
Leanne. Ne.
Otec mi řekl, cos jí udělal. Buď rád, že nevolám šerifa.
Okamžitě zmiz a nech ji být.
- Nastup si do auta. - Leanne, nejezdi.
- Hned! - Nejezdi.
- Musím. - Nejezdi, Leanne.
Vypadni odsud!
Miluju tě. Leanne, miluju tě. Nejezdi.
- Promiň. - Nejezdi.
Nejezdi… Miluju tě.
Prosím ne. No tak, neodcházej.
Miluju tě, Leanne. No tak. Vystup z auta.
Leanne, nejezdi! Neodcházej.
Leanne, nejezdi. Ne…
Říkal jsem ti, ať ji necháš na pokoji.
„Drahá Leanne.“
„Už rok ti píšu každý den.“
Levá, pravá. Doleva.
„Posílám dopisy…
všem s tvým příjmením v Bostonu a doufám…
že se k tobě aspoň jeden dostane.“
„Chtěl jsem ti říct, že mě vzali do armády.“
„Jsem ve Fort McPherson v Georgii.“
„I když barevné vojáky tu nejspíš bojovat nenechají.“
„Ale jestli odjedu na frontu a nevrátím se,
chci, abys věděla, že tě moc miluji
a každý den mi chybíš.“
„Moc by pro mě znamenalo, kdybys napsala, že jsi v bezpečí.“
Pane Watersi.
Ano, madam?
Mohl byste to laskavě vrátit odesílateli?
Určitě.
Taky vraťte další, které přijdou z té adresy.
- Ano, madam. - Děkuji.
BAREVNÍ
Při výcviku jsem si poranil nohu.
Nedělej si starosti.
Za pár měsíců bych měl být v pořádku.
Jedu k mámě. Víš, že umí dát kohokoli do kupy
s tím, co zná. Přivedla na svět tolik dětí.
Ale propustili mě kvůli tomu.
Musím ti říct,
byl jsem v šoku, když jsem prvně přijel do Hopewellu.
Hopewell County!
Máma s Citsy se přestěhovaly do Hopwellu
a dařilo se jim dobře.
Opatrně. Pozor na mou nohu.
Máma mě nikdy nepřestala udivovat.
Otevřela si opravdový bar.
U HATIE MAE
Vypadalo to, jako by sem všichni barevný z okresu
chodili každý víkend.
Kéž bys viděla, jak se jí daří.
Dopoledne pere a já jí pomáhám.
Občas pomáhá u porodu.
A celou noc zpívá blues.
Ahoj, všichni.
Teď to rozjedem.
Žiješ jen jednou. A až zemřeš, je s tebou amen.
Tak to rozjedem!
Je fuk, jestli jsi mladý nebo starý.
Teď to rozjedem!
Hej!
Nebrblej si tam,
- Hej! - Neplácej nesmysly.
Jestli si chceš užít,
Musíš sáhnout hluboko do kapsy.
Tak to rozjedem!
Je fuk, jestli jsi mladý nebo starý.
Společně to tady teď rozjedem.
Haló, pane domácí,
dveře nechte zamknutý.
Až dorazí policie,
řeknete jim jen, že bar je zavřený.
Tak to rozjedem!
Je fuk, jestli jsi mladý nebo starý.
Jen pojď, teď to rozjedem.
Hej, řekněte všem,
že Willie Earl dorazil.
Můj kluk!
Mám dolar a čtvrťák, abych si tu zaskotačil.
Ale jen ať to na mě
nikdo nezkouší.
Mám 50 centů navíc a ty neutratím.
Tak to rozjedem!
Je fuk, jestli jsi mladý nebo starý.
Společně to tu rozjedem.
Ať se děje cokoli,
ať si padá déšť.
Vrána k vráně sedá.
Tak se koukej ovládat,
pojď ven a společně
to tu rozjedem.
Všechno dobrý?
To je můj kluk!
Bratr se vrátil se svými historkami jako obvykle.
Celý můj táta.
Nejde rozeznat lež od pravdy.
…kdo je tam nejlepší.
Táta tam prý umřel.
Neříkej Willie Earl. Tak mi tam nahoře neříkají.
Willie o tom nic neřekl.
Tohle je Ira.
Je můj manažer. Jo.
Ira je z Evropy.
Byl v Paříži a Londýně.
Jo.
Proč jsi tak nervózní?
Jen tě rád vidím. Nic víc.
To je všechno.
Hned jsem tu.
Potřebuju vodu…
Co to děláš?
Ne, jsem v pohodě. Jen…
Pořád píše Bucket?
Doma jich mám balík.
A všechny ty holky, co tudy prošly?
Nemáte hlad?
Kdo to je a kdes ho našel? Nelži mi, Willie Earle.
Nelžu ti.
V Evropě je velký manažer.
Potkal jsem ho před pár lety v Chicagu.
Říkal, že chce, abych hrál v Evropě.
Na chvíli jsem s ním ztratil kontakt.
Až se jednoho dne znenadání objevil a vypadal špatně.
Řekl, že mi to vrátí,
když mu pomůžu se uzdravit. Tak jsem ho vzal za tebou.
- Co je s ním? - Co já vím, sakra?
Všichni jdou za tebou, když onemocní
nebo mají dítě. Vím, že mu pomůžeš.
- Nelíbí se mi to. - Prostě mu pomoz!
Kam patří tohle, mami?
Do toho velkého pytle.
Běž na Clayton Place. Velký bílý dům u Dvaadvacáté. Nemůžeš ho minout.
- Citsy tam pracuje. Bude vzadu. - Dobře.
Jestli tu zemře, budeme mít pořádný malér.
Tak tomu zabraň.
- Ahoj, Bayou. - Ahoj.
Jsem ráda, že jsi tu. Polož to tam. Udělala jsem ti limonádu.
Posaď se a užívej.
Nevěděl jsem, že děláš takovou práci.
Šerif se jmenuje Jackson.
Požádal mě, abych se postarala o jeho brášku,
protože se vrací domů. Tak jsem souhlasila a jsem tady.
A Jackson je na mě hodný…
Citsy?
Ano, pane šerife.
Zvedni se.
Nedovolujeme barevným sedět u stolu.
Promiňte, pane šerife. Přinesl prádlo a já mu nabídla židli.
Vstávej a zmiz. Můj bratr je tady.
Tohle je můj bratr John a jeho krásná žena…
Leanne.
To je Citsy. Požádal jsem ji, aby vám to tu připravila.
Pan šerif říkal, že jste měli dlouhou cestu.
Dáte si něco?
To je krásný dům.
Od smrti mého otce je prázdný.
Nechal ho tady Johnovi.
Mně nechal většinu peněz.
Je to krásné.
Koukej zmizet, hochu.
Jistě. Promiňte, pane.
Co je tady s černochy?
Držíme je zkrátka.
Pojď. Ukážu ti, kde budeš bydlet ty.
Jsi ta nejsladší tchýně na této straně nebe.
V pořádku, zlato? Jsi bílá jako stěna.
Je v pořádku. Možná unavená z jízdy.
Tvůj bratr jezdí jako blázen.
Můžu vám něco přinést, madam?
Ne. Ne, díky.
Můžeme?
No tak.
Projdeme tudy až dozadu.
Potřebuju pro něj mléko a ricinový olej.
Běž do té krabice a vezmi si pero.
Pro koho jsou ty dopisy?
Bayou píše své holce.
Jaké holce? Bucket?
Jo.
Ten blázen jí pořád píše,
i když se všechno vrací odesílateli?
Zapiš mouku. A cukr.
- Zvládneš to, než začne pršet? - Jo.
- „Drahá Li'l Ann. Mám tě moc rád. - Dej mi to.
- Chybíš mi.“ - Dej mi to.
- „Napíšeš mi brzy?“ - Dej mi to, ty hajzle.
- „Prosím.“ Dobře. - To je moje!
- Dělám si legraci. - Dej mi všechny.
Pojď, Willie. Zavez mě do obchodu.
Musím na poštu a nakoupit.
Nemůže tě vzít Bayou?
Pomáhá mi celý den. No tak.
Víš snad, co dělat s tím nemocným mužem? Bayou ano.
Tak pojď.
Vrátíme se.
Tohle nemůžu.
Jak to myslíš?
Jsme na jihu.
Jen pár hodin od místa, kde jsem se narodila.
Někdo nás pozná.
- To ne. Koukni na nás. - Poznají nás.
Tak co navrhuješ?
- Vrátit se do Bostonu? - Jo.
Bez ničeho?
Ten chlap mi nic nenechal.
Takže tys šla
a udělala sis ze mě dojnou krávu, co?
Neopovažuj se takhle se mnou mluvit.
Po všem, co jsem pro tebe udělala.
Teď se dej do kupy. Tahle rodina je bohatá.
Viděla jsem Bayoua.
Kluka té pradleny?
Kde?
Když jsme jeli.
Myslím, že to byl on.
Máš bujnou představivost.
No tak.
Hej.
No tak.
Kde to jsem?
U mojí mámy.
Měl byste si lehnout. Není vám dobře.
Ne, v pořádku.
Jsem v pořádku. Jsem naživu.
Jo.
Tady, vypijte to.
Bude vám líp.
Tak jo.
Kde máš bratra?
Jel s mámou do města.
Měl byste něco sníst.
Hned jsem tu.
Leanne, to jsou krásné šaty.
Děkuji.
Měla bys být ráda, že můj bratr bude novým starostou,
abys mohla mít ty krásné šaty dál.
Jacksone, přestaň se chlubit svou rodinou.
Ona a její matka jsou tu jen pár hodin
a už ví, že jsi šerif
a váš otec byl starostou, dokud nezemřel.
A John bude příští starosta.
Říkám ti, Leanne. Buď vděčná, žes v tomhle městě nevyrostla.
Ti kluci byli děsiví.
Opravdu?
Rozhodně.
Hlavně můj Jackson. Nevyšel z maléru.
Mám trable v genech,
bratr podědil mozek.
Jsem na tebe hrdý, bráško.
Škoda, že se máma s tátou nedožili tvé svatby.
Určitě by byli hrdí.
Až na to, že jste utekli do Yankeetownu.
Leanne trvala na tom, že nechce velkou podívanou.
Proč ne? Mělo to být ve všech novinách.
Chtěla jen jeho. Že, Leanne?
Jak jste se poznali?
Na vysoké.
Pracovala jsem v knihovně.
Byla to láska na první pohled.
Pamatuju si, jak mi o něm poprvé řekla.
Věděla jsem, že je ten pravý.
Já to věděla.
A už jsou manželé tři měsíce.
Chci pronést přípitek.
Na vaše rodiče
a na mého George. Ať odpočívají v míru.
To je řeč!
Je to moc dobré. Výborné.
Co je za den? Musím si zavolat.
Tady není telefon.
Zavezeš mě k němu?
Obchod je zavřený.
Willie Earl vás může vzít zítra, ale není vám dobře.
Ne. Slíbil jsem tvému bratrovi,
že mu domluvím vystoupení v Capitol Royale v Chicagu.
Musím zavolat, jestli mají volno.
To teď nemůžete, takže…
Snězte tu polévku.
Rozlož mi slamník
na podlaze své.
No tak, rozlož mi slamník
na podlaze své.
Rozlož mi slamník…
Říkals, že máš konexe. A že když ti pomůžu,
dostaneš mě do Capitol Royale.
Víš, kolik barevných hvězd u nich začínalo?
Dostanu tě tam. Zítra mu zavolám,
ale potřebují něco jiného.
- Speciálního. - Jsem přesně to, co potřebují.
Bayou! Pojď si se mnou zazpívat.
No tak, zlato.
Rozlož mi slamník na podlaze své.
Rozlož mi slamník
měkký a nízký.
Až na mizině budu
a nebudu mít kam jít.
Pojedu na venkov,
dvacet mil nebo víc,
Říkám, pojedu na venkov,
dvacet mil nebo víc.
Pojedu na venkov,
kde je spousta plískanic.
Nevím, jak daleko ještě
bych mohl jít.
Jak to jde, Hattie?
Jsou v pohodě.
Nikdo vás neobtěžuje?
Nikdo vysoký, šerife.
Ať to tak i zůstane.
Jen ať dál tečou peníze.
Ano, pane.
Bayou.
Nastup si.
Jestli mě v tom autě někdo uvidí, jsem mrtvý.
Nejsi odsud. V téhle části města bys neměla být.
- Je pro barevné. - Bayou, prosím?
Prosím.
Kousek dál je starý mlýn.
Zaparkuj za ním.
Zhasni, až tam dojedeš.
Jak se ti daří?
Tedy, slečno Leanne.
Není správné, aby se běloška ptala, jak se daří černochovi.
- Myslíš, že jsi bílá? - Vysvětlím to.
Našetřil jsem si dost, abych tě šel hledat do Bostonu.
Myslel jsem, že máš nějaký problém.
- Chci s tebou být. - Psala jsem ti dopisy.
Žádný jsem od tebe nedostal.
Ale psal jsem ti co týden.
Každému s tvým příjmením.
- Někdy pětkrát týdně. - Nedostala jsem je.
Myslela jsem, žes přestěhoval a oženil.
Jak bych mohl, když mi srdce bije jen pro tebe?
Proč jsi se mnou neodešla?
Moje matka.
Řekla, že půjde za šerifem a poví mu, že jsi mi něco udělal,
když s ní neodejdu a nepřestanu s tebou mluvit.
Chtěli tě zabít a spálit dům tvé matky.
Udělala by to. Vím to.
Co jsem měla dělat?
Nechtěla jsem ti ublížit.
Musíš odejít.
- Nebo zabijí tebe i tvou mámu. - Řekla jsem jí to.
Prý radši umře tady v tom velkém domě
než chudá a bez prostředků v Bostonu.
A chtěla, abych se provdala
za bohatého bělocha.
Ani nevím, jak jsem do toho spadla. Já…
jen chci ven.
Bylo mi 17.
Miluješ ho?
Miluješ?
Ne jako miluju tebe.
To není ne.
Necítím s ním co s tebou.
Od té doby, co jsme tady, je jiný.
- Je zlý… - Jo. Taky tě neznám.
Ta holka, co jsem miloval, měla oči jen pro mě.
- Proč jsi sem přišla? - Nedělej to.
- Je to pro mě těžké. - Jak myslíš, že se cítím?
Vidím, jak tě objímá ten hajzl.
To je Citsy, celé dny
jezdí sem a tam. Musím jít.
Citsy? Moje Citsy?
Začínáš znít jako oni.
Haló.
No tak.
Zastav, Citsy. No tak.
Ahoj.
Budeš řídit.
Přinutíš mě? Nech mě, holka. Nech mě.
No tak. Nech mě a nastup si.
Řekni mi, odkud jsi šel.
Musel jsem čůrat. Nevadí? Jsi tak zvědavá.
Jednou mi za mou zvědavost poděkuješ.
- Proč tak pozdě? - Ahoj.
Po tom ti nic není.
- Bože. - Co je?
Pojedu kolem. Zastavíme.
Řekni mu, že jela pro tebe.
- O čem to mluvíš? - Prosím, Citsy.
Řekni Jacksonovi, že tě jela vyzvednout.
Kdo to je?
Co tu dělá?
Citsy!
Zdravím, slečno Leanne.
Promiňte, neřekla jsem vám, že mám odvoz.
A vy jste jela až sem. Ale připravím vám snídani
hned za svítání.
Zdravím, šerife.
Citsy.
Jela mě vyzvednout.
Že to neřeknete Johnovi?
No…
Oba víme, co tu děláte, že jo?
Dávej pozor, s kým mluvíš.
Už tě tady dole nechci vidět, jinak to budu muset říct Johnovi.
Ano, pane šerife.
Ať se barevní postarají o své.
No tedy.
Jo. Ne, to je skvělé.
Dobře. Já… Děkuju. Jo. Ne.
Rozumím. Jo, uděláme to.
Děkuji. Ne, díky.
Já… Jo. Díky.
Jo. Máme…
Dobrý den.
- Máme to. - Paráda!
Je to jen konkurz.
- To mi stačí. - Z cesty!
Jdeme.
Slečno Leanne, co to děláte tak pozdě?
Kam si myslíš, že jdeš?
Víte, že večer pracuju u Hattie Mae.
Potřebuju, abys mi pomohla umýt podlahu.
Vytřela jsem tu před hodinou, madam.
Není to dost dobré.
Co tu tak stojíš? Pomoz mi odstranit tu skvrnu.
Žádnou nevidím, madam.
Uděláš, co říkám.
Ano, madam.
Kam si myslíš, že jdeš?
Abych se převlíkla, madam.
Řekla jsem, ať to vyčistíš. Hned.
Slečno Leanne, jsou to moje jediné pěkné šaty.
Jak se opovažuješ?
Promiňte…
slečno Bucket.
Miláčku, proč jsi vzhůru tak pozdě?
To tím horkem?
Prý nemůže spát, pane Claytone.
Sedněte si, slečno Leanne.
Připravím vám něco na spaní.
A odstraním tu skvrnu.
Jakmile se převléknu.
Jsi v pořádku?
Je to tím horkem?
Každou noc vstáváš z postele.
Zvykneš si tu.
Tohle je můj domov.
Teď je náš.
Tohle není můj domov.
Vracím se do Bostonu.
No…
miláčku, kdybys odešla…
víš, jaká by to pro mě byla ostuda?
Co bych všem řekl?
Jacksonovi?
Abych ubránil své dobré jméno,
musel bych všem říct, že jsme si šli zaplavat
do řeky Chattahoochee
a proud byl příliš silný.
Stáhl tě.
Můžeš tu mít dobrý život.
Anebo žádný.
Zítra odjíždíme.
Jedu do Chicaga.
Budeme hrát v Capitol Royale.
Takže to máte?
Jen konkurz.
Mám strach. Potřebujeme
víc než jeho.
Pojď sem, mami.
Vy jet nechcete?
Ani nápad!
Bayou,
sundej to, prosím, z plotny.
Kde je Citsy?
Zase pozdě.
Tys mi to řekl, zlato,
kdysi dávno.
Říkals, že když budu tvá,
určitě budeš můj.
To je dobrý.
Vím, že už mě nemáš rád, zlato.
Ale to je dobrý.
Každou noc a den si říkám,
kdo je dnes láska tvá.
Tak ti to řekl.
Bayou neřekl ani slovo.
A nebyla jsem si jistá, že jste to vy.
Podlaha je čistá.
Já vím.
Proč jste na mě taková?
Byla jste na mě hodná.
Proč?
Řekněte mi to.
Viděla jsem tě s ním.
Skočilas mu u auta na záda.
A vy žárlíte?
Ten kluk vás miluje nade všechno.
Celou dobu, co jste byla pryč, s žádnou ani nepromluvil.
Trápil se kvůli vám.
Slečno Leanne, podívejte se na mě.
To je nebezpečná hra.
Tohle nemůžete dělat. To nemůžete.
Rozhodla jste se.
Život barevné ženy je těžký.
A přemýšlím, jestli…
by mi to taky prošlo.
Takže část mě vás neobviňuje.
Ale hlavně se bojím.
Citsy, počkej.
Uděláš pro mě něco?
- Můžeš mu to dát? - S tím vám nepomůžu.
Prosím.
Kvůli vám ho zabijou.
Prosím.
Sakra.
Promiňte.
Proč jdeš tak pozdě?
Určitě víš, co děláš?
Jako za starých časů.
Ani zdaleka.
Ještě mě chceš odvézt?
Z celého srdce.
Myslím, že mě pustí, když mu řeknu, že jsem černoška.
Ne, to nedělej.
To nedělej.
Každý ví, že jeho pýcha je větší než celá Georgia.
Slib mi, že to neuděláš.
Pro všechny barevné v Georgii bude těžké,
když budou vědět, že je oklamali.
A když se ti něco stane, zabijou mě.
- Ne. - Tak jim to neříkej.
Nemůžu…
Už tě nemůžu vídat.
Ne takhle.
Bayou, jsi všechno, co mám.
Jsi jediný, díky komu se cítím v bezpečí.
Tohle není bezpečné.
Takhle už to dál nejde.
Jestli utečeme, musím našetřit peníze.
Pak utečeme.
S tímhle musíme přestat, než budu mít dost.
Čekáš někoho?
Ne.
Jacksone, co se děje?
Kluk té pradleny.
Někdo říkal, že pískal na tvou ženu, když tu byl.
To není pravda.
Citsy a já jsme tu byly samy.
- Kdo to mohl říct? - Já.
Viděla jsem ho.
- Kluk Hattie Mae. - Ano. To je on.
Pojď, bratře. Seženeme chlapy.
Tak to není. To neudělal.
- Říkáš, že tvoje máma lže? - Ano, lže.
Leanne.
Moje žena vždycky ochraňovala černochy.
Jdeme.
Pojď, drahoušku. Odvezu tě domů.
To nic.
Ti barevní ztratili rozum.
- Zastav je. Margaret. - Zlatíčko.
Na světě není síla, která zabrání jižanskému gentlemanovi
hájit čest své ženy.
Cos to udělala?
Viděla jsem tě.
Jela jsem za tebou k mlýnu.
Nechalas tu opici na sobě ležet.
Varovala jsem tě.
Tenhle život nám nezničíš.
- Kam si myslíš, že jdeš? - Všechno jim řeknu.
- Všechno! - Leanne. Ne!
Kde jsou klíče?
Copak nevíš, že nás ten kluk zabije?
Podívej se na nenávist v jeho očích, když vidí barevný. Udělá to.
Máš v sobě
ďábla.
Pojď dovnitř.
Citsy.
Napiš, až tam dorazíte. Dobře?
Ano.
A Willie,
tamtoho nechej, slyšíš?
Jsem v pohodě, mami.
Jsem v pohodě.
Sbohem, slečno Hattie Mae.
A děkuji.
Iro.
Mějte se.
Uteč!
Co je s ní?
- Musíš utéct! - Citsy, co se děje?
- Co? - Jdou si pro tebe.
Kdo jde?
- Co se děje? - Její máma.
Její máma řekla, žes na ni zapískal.
- Leanne a… Běž! - Kde je?
- Je v pořádku.
Nevědí, že jsem ti to řekla.
A co ty?
Platím přece šerifovi. Budu v pořádku. Nastup.
Běž! Nevědí…
Bože.
Pane náš.
- A tak se stalo. - Pane.
Panebože.
To je zabije.
Já vím.
Jsou tady.
- Kde je? - Kde je kdo?
Nehraj si se mnou. Tvůj kluk.
Tady nejsou. Co jim chcete?
Lžeš nám?
Ne, pane šerife. Odjeli dnes ráno.
Jeli na západ. Do Kalifornie.
Spálíme to tu. Spálíme to! Jo!
Nenecháte je spálit mi dům, šerife.
Po všech těch penězích, co jsme u mě vydělali.
Pozor na pusu.
Není tu.
Spálíme to tu.
Není tady.
Podíváme se na nádraží a u autobusu.
Nemůže být moc daleko.
- Jedeme, lidi. - Tak jo, jedeme!
Prosím, Bože, prosím.
Citsy.
Žádná auta tu nejsou, tak ho asi pořád hledají,
ale utekl.
Díkybohu.
Díkybohu. Modlila jsem se.
Kdyby mu něco udělali,
do konce života bych se trápila.
A zasloužila bych si to.
Končím.
Ne.
Nemůžu tu zůstat.
Ani omylem.
Omlouvám se, slečno Leanne.
- Přeji vám štěstí v tom boji. - Prosím.
Jestli odejdeš, nemám nikoho.
Citsy, nechoď, prosím. Nenechávej mě tu samotnou, prosím.
Máš hlad?
Nemůžu jíst.
Chci se vrátit.
Odešel jsem jako zbabělec.
Nechal jsem je tam.
- Zastav. - Co?
Počkej!
Bayou!
Tady.
Počkej.
Když jsem byl nedávno v Německu,
německá armáda mě a moji rodinu
poslala do ghetta,
protože jsme byli Židé.
Podmínky tam byly
strašné. Všechno nám ukradli
a nebylo co jíst. Všichni hladověli.
Jednou ráno nás probudil řev nacistů, kteří křičeli:
„Vstávejte, Židi. Vstávejte, vy smradlaví Židi.“
Tehdy jsme to nevěděli, ale dostali rozkazy.
Každý Žid neschopný práce měl být zabit.
A tak
nám slíbili,
že nás přesunou
do lepších podmínek.
A všichni jsme nastoupili
do vagónů pro dobytek, spousta lidí.
Mnoho lidí
několik dní.
V jednom malém vagónu.
Moje žena a dítě byly se mnou. Poslali nás
do takových
táborů.
Zkoušeli nás,
jestli jsme schopni pracovat.
Samozřejmě, moji ženu Francu
nemohli vyzkoušet, kdy držela naši dceru,
tak ji i moji holčičku zastřelili
přímo mně před očima.
To mě neuklidnilo.
Říkám ti to.
Někdy prostě musíš jít dál,
aby ses mohl vrátit a pomoct.
Já své rodině pomoct nemohl.
Ale pomohl jsem…
Pomohl jsem mnoha lidem.
Tvoje matka je chytrá žena. Dokáže přežít.
A až se to naučíš i ty,
jak přežít,
můžeš jí pomoct.
Pojeďme dál.
CAPITOL ROYALE A CAFE AU LAIT DNES VEČER!
Drahá mámo.
Dostali jsme se do Chicaga.
Je to tu všude jako v centru města.
V životě jsem nic takového neviděl.
Ira z toho byl tak nervózní,
že svolal „konkurz“, aby nám tu práci zařídil.
Počkejte tu.
- Iro, jsi vytrvalý muž. - Ano. Díky.
- To jsou tví hoši? - Ano.
- Jsou tady a jsou skvělí. - Ano.
Máme tu zkoušku, tak mi zavolej příští týden.
Ano, ale doufal jsem…
- Ano, ale… Oni… - Mám práci. Jsem na zkoušce!
Věřil bys tomu?
Kam jdeš? Willie!
- Kde je Willie? Kam šel? - Nevím.
Dobře, pojď. Zazpíváš ty.
Cože? Nemůžu tu zpívat. Tohle není žádný bar.
Poslouchej mě. Chceš pomoct své matce?
Leanne? Pak zazpíváš.
Mysli na ni a zpívej. Tak jo.
Já…
Jakou písničku?
Cokoli.
Cokoli, co tě přiměje myslet na ni.
Jen zpívej.
- To je ono. Dejte si pauzu. Výborně. - No tak.
No tak. To nic.
Opatrně.
Teď.
Básníci říkají,
že ti, kdo milují, jsou slepí.
Ale já jsem zamilovaný
a vím, kolik je hodin.
V Bibli se píše,
že kdo hledá, ten najde.
Já hledal jsem
a že to výstup byl.
Znáte tuhle? Tak jo.
Můj život je jako počasí.
Mění se každou hodinou.
Když nablízku je, jsem lepší a vřelejší.
Když je pryč,
jsem samý mrak a déšť.
Nebuďte ke mně
milí a jemní,
jak by ona měla být.
Mám to zlé
a to dobré není.
Mé srdce ubohé
je plné sentimentu.
Není ze dřeva.
Mám to zlé
a to dobré není.
- Byl jsem k smrti vyděšený. - Byl jsi skvělý.
Zpívám tu už týdny a pořád se třesu. Třesu se jako…
Jako co?
Máš nějaké dopisy od mámy?
Psal jsem jí.
Tady.
Proč jsi nic neřekl?
„Drahý Bayou, tvá máma mě požádala, abych ti napsala tenhle dopis.“
„Chtěla, abys věděl, že se má dobře,
že tě má ráda a chybíš jí.“
„Zdá se, že se tu všechno uklidnilo,
a život se vrátil do normálu.“
„Říká, aby ses o ni nebál. Jen se postarej o sebe.
Doufá, že se vám s Williem Earlem daří.“
„Chybíš nám a máme tě rády. Citsy.“
- Jo, daří se jí dobře. - Ano.
Díkybohu.
O Leanne nic neřekla.
Určitě je v pořádku.
Jsem si tím jistý.
Potřebuju poslat mámě peníze.
Musím jí napsat dopis.
Iro. O co tu ksakru jde?
Jak to, že dají na poutač jeho jméno?
Mělo by tam být Willie Earl Boyd. Ne Bayou.
Ano. Lidi chodí na tvého bratra.
Pan Carney říkal, že od doby, co začal zpívat, se prodej zvýšil o 30 %.
Říkals, že se jim líbíme a chtějí nás do Capitol Royale.
Ne. Řekli, že se jim líbí Bayou a chtěli ho do Capitol Royale.
Tys odešel, nebo si to nepamatuješ?
Nebylo to snadné. Podařilo se mi sehnat balíček.
Tak si s nimi promluvím.
Nemluv s nimi.
Budeš mi říkat, s kým nemám mluvit?
Je mi fuk, s kým si promluvíš, ale nemluv s panem Carneym.
Tuhle příležitost nám nezkazíš.
Prosím.
Nezlob se na mě.
Nic jsem ti neudělal.
Ne, snažíš se to převzít.
Snažíš se být dobrým negrem.
Víš, že Ira má vlastní názor.
Jo, ten Ira, co mámu doma dostal do maléru.
Willie Earle.
Dařilo se jí dobře,
než jsi přišel ty a zapletl ses s tou děvkou.
Ještě jednou jí tak řekni,
- a nakopu ti prdel… - Co si o sobě sakra myslíš?
- To bylo moje vystoupení. - Tohle už neříkej!
Slyšíš?
Nikdo se ti nepokouší převzít vystoupení.
Tak o co se sakra snažíš?
Nadřel jsem se, abych se sem dostal.
A teď konečně tam,
kde má být moje jméno,
musel můj vlastní bratr mít to svý.
Jestli ti někdo vzal jméno,
tak ten sajrajt, co si láduješ do.
Závod černochů by byl mnohem lepší,
kdyby ses vrátil do Georgie.
Nech je,
ať tě pověsí.
Drahá mámo.
Tady v Chicagu to jde.
Kdykoli to jde, posílám ti dopis.
Doufám, že je dostáváš.
Ira mi pomohl sehnat byt.
Kéž bys to viděla.
Je to moc hezké. Lepší než to, co jsme měli tam dole.
Každý večer se fronta v Capitol Royale prodlužuje.
Chodí lidi z celého světa, mami.
Měla bys vidět všechny ty bělochy.
Připomíná mi to všechny barevný, co chodili k tobě.
Stojí to za to vidět.
Doufám, že dostáváš peníze, které ti posílám.
Budu je posílat dál.
Kéž byste mi řekli, jak se vede Leanne.
Nic jsem od nikoho neslyšel.
Doufám, že je v pořádku a v bezpečí.
NAHRÁVÁNÍ
Ira a pan Carney mě nechali natočit desku Papírové letadlo.
Musím ti říct, že se nemůžu dočkat, až ji uslyšíš.
Prý si vede dobře.
S Williem Earlem, mami,
se pořád hádáme.
Chybíš mi tak o to víc.
A mami.
Je na tom opravdu zle.
Musím jít. Zaklepali na mě, za pět minut začínáme.
- Promiňte, lidi. - Dnes zase vyprodáno, mami.
Přesně tak. Dneska zase vyprodáno.
- Přidáme další show. Díky. - Těším se, až tě uvidím.
- Díky! - Chybíš mi, mám tě rád.
- Tvůj syn Bayou. - Vyprodáno.
BAYOU BOYD NOVÝ HIT CHICAGA!
Jak dobrá je melodie,
jak dobrá je hudba,
když jí něco sladkého chybí?
Není to melodií,
není to hudbou.
Něco jiného tam je,
díky čemu song dozraje.
Nic to nezmění,
když to swing není.
Nic to nezmění,
zpívat musíš jen.
Nezáleží na tom, jestli sladce nebo žhavě.
Dej tomu rytmu vše, co máš.
Nic to nezmění,
když to swing není.
Nezáleží na tom, jestli sladce nebo žhavě.
Dej tomu rytmu všechno, co máš.
Nic to nezmění,
když to swing není.
Nic to nezmění,
zpívat každý musí.
Cením si toho, děkuji.
Přivítejte prosím Lauru Brazel s jejím africkým kmenovým tancem.
Kdo to je?
Hattie, otevři dveře.
Citsy? Citsy! Co tady děláš takhle pozdě?
Potřebujeme pomoc.
Proč jsi ji sem přivedla?
Odveď ji k doktorovi pro bílé.
- Prosím, pomozte, dítě je na cestě. - Proč jsi ji sem přivedla?
Přišla za mnou do kuchyně,
nechtěla, abych budila Johna ani její mámu.
A nechtěla jít k doktorovi.
Vezmi ji sem.
- Dýchej. - Moc to bolí.
Něco nesedí. Vím to.
Citsy, dojdi pro Johna, ať ji vezme k doktorovi.
Hattie, musíš jí pomoct.
Hattie?
Hattie Mae!
Dýchej!
Dobře. Ještě jednou a pořádně.
No tak.
Raz, dva, tři. Pořádně zatlač.
Panebože!
Přestřihnu šňůru a ty ji odneseš do nemocnice pro bílé.
Řekni, že porodila tam.
Leroyi? Leroyi!
- Hej! - Hej!
Co tady děláš?
Nazdar. Rád tě vidím.
Přijel jsem do Chicaga za bratrancem
a v rádiu jsem slyšel, že zpíváš každý večer.
Tak se to říká. Vystoupení v Capitol Royale každý večer.
Dokázal jsi to, co?
Jde to. Posaď se přece. Sedni si. Vypadáš dobře.
Ne tak dobře jako ty.
Kéž bych se mohl podívat, ale tam nás nepustí, co?
Ne.
Willie přijde brzy?
Jo, hned jak to dokončí.
Viděls před odjezdem moji mámu?
Ne, lidi už k ní nechodí.
Nechodí tam nikdo?
Po tom zmatku se báli.
Dostává peníze, co jí posílám?
Ne. Víš, že jí kontrolují poštu.
Slyšel jsem, že zahradničí, aby měla co jíst.
Můžeš jí dovézt peníze?
Víš, Bayou,
nevezmu si na zodpovědnost peníze.
Víš, jak moc miluju víno a ženy.
A slyšel jsem, že Leanne právě porodila.
Ano? Dále.
Promiň. Nevěděl jsem, že máš hosta.
To je v pořádku.
Co se děje?
Omluvíte nás na chvíli?
Jistě.
Bayou, řekni Williemu, že budu vzadu.
Počkej chvilku. Dám ti dopis pro ni a pro Citsy.
Tak jo.
Dobrý večer, pane.
Iro. Potřeboval bych volno.
Cože?
Moje máma v Georgii má potíže. Musím za ní.
Zbláznil ses? Ti lidé se tě snažili zabít.
Vím, co chceš říct.
Ale celý život jen utíkám.
Chci se o ni postarat.
Bayou…
Za to můžu já. Moje máma je hrdá žena.
Co kdybychom…
Co kdybychom jeden večer zahráli u ní v baru? Jen jednou.
Pak by lidi zas začali chodit. Postavila by se na nohy.
Než se naděješ, budeme pryč.
Pojedu tam a přivezu ji sem.
Ona sem nechce. Já musím tam.
To není dobrý nápad.
Říkals, že nevypadám jako ten chudák, co odtamtud odešel.
A co když to vědí?
Bílým nic nesejde na tom,
že tam nějaký černoch zazpívá v baru.
- Ne? - Ne.
Postarám se o svou mámu.
Ať už jedeš se mnou, nebo ne.
Jde tu o tvoji mámu,
nebo o Leanne?
Iro.
Iro, bude to dobrý.
Teď to běž zařídit.
Jen jeden večer.
Jen jeden.
Tady máš poštu.
Proč mám otevřené dopisy?
Takhle už chodí.
Koupíš něco, Hattie?
To byl Bayou Boyd s novým hitem „Papírové letadlo“.
Zdravím, slečno Leanne. Jak se máte?
Dobře, pane Lincolne.
Jak se má miminko?
- K světu. - Dobře.
To je všechno?
Nemůžu ti už dát na dluh.
Vždycky jsem vám platila včas.
Za posledních pár měsíců ne. Jen hotovost.
Nechte mě to zaplatit.
Na tyhle lidi nemůžete být milá.
- Co si přejete, slečno Leanne? - Jen tohle.
Koupila jsem vám jídlo. To je to nejmenší, co můžu udělat.
Taky jsem vám přinesla spoustu prádla.
Copak jste to neslyšela? Bílí už mi prádlo nenosí.
Jestli potřebujete práci…
Nikdy jsem nepracovala v kuchyni bílých.
Jen jsem vám chtěla říct,
že děkuju za pomoc s narozením mého dítěte.
Mám tu práci.
Rozumím.
Jak se má váš syn?
Dobře.
Co ten váš?
Dobře.
Má oči po tátovi.
Já…
Tohle jsem nechtěla.
Nemůžu na Bayoua přestat myslet.
Každý den se modlím, aby byl v pořádku.
Ozval se vám?
Ne.
Co třeba dopis?
Když mu napíšu dopis, pošlete mu ho?
Zbláznila ses?
Mého syna kvůli tobě málem zabili.
Miluju ho.
Tak mu dej pokoj.
Ale ty myslíš jen na sebe!
Musíš začít myslet na lidi, kterým ubližuješ.
Co bys udělala, kdyby to dítě bylo barevný?
Co je to s tebou?
Zmiz odsud.
A tu tašku si odnes.
Mám holku, co chodí vždycky pozdě,
kdykoli rande máme.
Ale miluju ji.
Ano, miluju ji.
Půjdu až k její bráně
a uvidím, jestli to dokážu,
protože ji chci.
Zeptám se jí:
Jsi, nebo nejsi láska moje?
Zatleskejte mému bratrovi.
Jak se poslední dobou chováš,
mi dobře nedělá.
- Proč se tak díváš? - Co myslíš, že to je?
Pan Carney je s tvým bratrem velmi nespokojený.
Nelíbí se mu, že ti přebírá písničky.
Vždycky chodí pozdě a tak.
Promluv si s ním o tom.
Každý večer dostává zálohy na výplatu.
Dluží klubu dost peněz.
To je ta věc.
Musím mu pomoct se toho zbavit.
Kdyby to bylo tak snadné,
udělal bych to už dávno.
Není můj bratr úžasný?
Žena je stvoření,
které vždy divné bylo.
Zrovna, když si jste jednou jistí,
zjistíte, že něco změní natrvalo.
Jsi, nebo nejsi moje láska?
Možná má moje láska někoho jiného.
Nebo je moje láska stále…
- Musím s tebou mluvit. - Teď ne.
Ahoj, Willie.
Jedu na den domů,
abych zase dostal lidi do mámina baru.
Jedeš taky?
Jo, Leroy mi říkal, jaké má problémy. Pojedu.
Tak za dva dny odjíždíme.
Dobře.
Hledáš tohle?
Jak to, že to máš u sebe?
Dobře, počkej.
Černej, ptám se, co děláš s mýma věcma? Do toho ti nic není.
- Musíš přestat, říká Ira. - On říká?
- Snažím se pomoct. - To nepotřebuju.
Vrať mi to.
Tak jo.
Vrať mi to.
Koukej mi to dát, jasný? Počítám do tří.
Jedna…
Otevřete dveře!
Zabiju tě.
- Dej mi to, sakra. - Hej!
Willie.
- Bayou. - Ne, má moje zboží.
Bayou, dej mu to, prosím.
Willie, prosím.
Tak jo.
Co se to sakra děje?
Zbláznili jste se?
Iro. Tohle už nesnesu.
Máš padáka.
- Počkat? Cože? - Slyšels mě?
- Ne. On si začal. - Zmiz odsud.
- Nevíte… - Iro.
Iro.
Ty mě kvůli tomu černýmu necháš vyhodit?
Byli jsme spolu dávno předtím, než se přidal.
- No tak, však víš. Pojedeme… - Hele…
Nemůžu ti pomoct.
- Ale já ti pomohl, ne? - Ano.
Nepomohl jsem ti snad? A ty mu to teď dovolíš?
Tak jo.
Ušils to na mě.
Zastavte je! Ne!
- Přestaňte! - Ne. Ušils to na mě.
Tohle děláš už od dětství.
Ne.
Jedním si buď sakra jistej, hajzle.
Tohle není konec.
Nesnáším tvůj černej zadek.
Dobré ráno.
- Citsy, podívej se na něj. - Co je?
Podle mě začíná tmavnout.
Mně přijde stejný.
Jako včera a předevčírem.
- A den předtím. - Ne, Citsy.
Podle mě tmavne.
Uklidněte se.
Dáte si něco?
Nemůžu jíst.
Přečtěte si to a vraťte mi to.
„Drahá Leanne.“
„Budu tam přespříští sobotu.“
„Připrav se odejít se mnou.“
„Nebudu se o tom s tebou dohadovat,
ale půjdeš se mnou.“
„Citsy ti řekne, kde se sejít.“
Jede si pro mě.
Jede pro nás, zlatíčko.
Bayou je hodný, že to pro tebe dělá. No ne?
Jo, ale nelíbí se mi to.
Chci ho odsud, hned jak to skončí.
Víš jistě, že to Claytonovi neví?
Moje milá,
ti chlapi se snaží řídit město. Na nás ani nepomyslí.
Neřeklas jí, že přijede Bayou, že ne?
- Promiň, Hattie. - Proč to děláš?
Má právo vědět, že je to jeho dítě.
O tom ať pomlčí.
Je tu Willie Earl?
Willie, probuď se.
Co děláš v mém domě?
No tak.
- Kam jdeme? - Jedeme za mámou. No tak.
Vstávej.
Máma je tady?
Ne, je v Georgii.
Jdeme za ní. No tak.
- No tak, Willie. Obleč se. - Zabijou tě.
Pěkně si to obleč.
Zabijou tě.
Jestli jo, udělají mi radost.
Nesnáším tvůj černej zadek.
Nechals mě vyrazit, co?
Ne. To, co užíváš, tě vyrazilo, Willie.
Teď se posaď. Sedni si. No tak.
Jo. Žárlíš na mě. Jel jsem s ním až do Chicaga.
Musel jsi zůstat doma s mámou.
Ty bastarde.
Jasný? Ty. Můj táta není tvůj táta.
Táta mi všechno ukázal.
Naučil mě hrát.
Ukázal mi, jak se sjet.
To stačí.
Zastřelili ho přímo přede mnou.
Byl jsem celej od jeho mozku.
Občas bych byl radši, kdybych to s ním všechno neviděl.
Máma tě možná milovala víc.
Můj táta…
Můj táta měl rozhodně radši mě než tebe.
Tak jo.
- No tak. - Počkej.
- Bez toho odjet nemůžu. - Donesu ti další. No tak.
Kde mám trubku?
Tak jo. Tady je. No tak. Pojď přece.
- Mami. Ahoj, mami! - Bayou!
To se podívejme!
- Moc se mi stýskalo, mami. - Mně taky, zlato.
Willie Earle.
Ahoj, mami.
No tedy. Vypadáš výborně. Jako boháč!
No tak. Rád tě vidím.
Papírové letadlo, 12.30 u autobusu.
Jasný?
Iro.
Slečno Hattie Mae.
- Tohle je moje kapela. - Madam.
Ira mi ji dal dohromady.
Běžte se připravit.
Jsme tu jen na chvíli. Brzy bude tma.
- Kam jdeš, Willie? - Potřebuju na vzduch.
Promiňte, pane.
Co chceš, hochu?
Chci vám říct…
Hledáte černocha, kterému říkají Bayou, pane?
Díky, že jste dnes přišli. Opravdu.
Vím, že chcete vědět, co je to překvapení,
o kterém jsme mluvili.
Tak tady je.
Moji synové jsou tady.
Bayou a Willie Earl.
Děkuji vám všem.
Moc vám děkujeme.
Moc rád vás všechny vidím u Hattie Mae.
Pojď, mami. Zazpíváme si. Do toho, kapelo.
„Srdce jako z olova mám,
protože blues přišlo k nám.
V posteli kameny mám.
Haló?
Ne. Ahoj, Jacksone.
Ze všech lidí, co vidím,
proč já chudák jim vadím
a do postele kameny mi dávají?
Celou noc musím plakat,
tak jak bych mohl spát
s kameny v posteli?
Vezměte to. Vezmi to, mami.
Moje srdce je těžké.
Jako z olova je.
Protože blues…
Ty někam jdeš?
Do autobusu.
U auta čeká ochranka. Půjdou s tebou.
Myslím, že to zvládnu, Iro.
Půjdou s tebou,
a až se vrátíš, odjíždíme.
Tak jo.
Celou noc.
Počkejte. Jdu jen k autobusu. V pořádku. O nic nejde.
Li'l Ann…
Ahoj.
- Chyběl jsi mi. Moc jsi mi chyběla. - Ty mně taky.
Máš syna.
- Zůstaň tady, jak to půjde. - Ne. Zůstaň.
Musím jít. Nedovolím, aby ublížili mámě.
- Prosím, zůstaň. - Už nemůžu utíkat.
To ne. Nechoď.
Leanne, prosím.
Ne. Prosím.
Ne.
Jacksone.
Tamhle je!
- Chyťte ho! - Vyslechni mě.
Teď je to… Počkej!
Počkat. Počkejte!
Vzali ho na pole!
Panebože. Cože?
Odřízněte ho!
Kdes byl?
Promiň. Zdržel jsem se.
Tvoje matka je tu už pár hodin.
A poslouchá tutéž starou písničku.
Ty jsi ta píseň,
kterou znovu slyšet toužím.
Ty jsi to světlo,
které snad znovu spatřím.
Dnes moc nemluví, pane Jonathane.
Slečno Leanne.
A ty…
Máte tady syna.
to vidíš…
Slečno Leanne.
A celý život budu…
To je Jonathan.
posílat letadla papírová
na Měsíc.
Snad k tobě doletí
a já po zbytek svých dní
tě milovat budu k zbláznění.
Posílám letadla papírová
na Měsíc.
Láska tak božská,
naše vzpomínky se prolnou.
Našel jsem pravdu
v tvých očích medových.
I když už je to dávno,
stále na tvůj úsměv myslím
každý večer před usnutím.
Našel jsem tě ve snech
někde mezi stromy.
A celý život svůj
posílám letadla papírová
na Měsíc.
Snad k tobě doletí
a já po zbytek svých dní
tě milovat budu k zbláznění.
Posílat letadla papírová
na Měsíc.
Překlad titulků: Pavla Le Roch