Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- הסרט שאב השראה‬ ‫מחייו של לוסיו אורטוביה. -‬
‫חלק מהשמות שונו,‬
‫כמו גם חלק מהאירועים והדמויות‬ ‫ששונו או נבראו משיקולים דרמטיים.‬
‫- "שוד בנק הוא פשע,‬ ‫אבל הקמת בנק היא פשע חמור יותר." -‬
‫- ברטולט ברכט -‬
‫- נמל התעופה של פריז -‬
‫בהצלחה.‬
‫- כניסה -‬
‫שלום, שמי לוסיו אורטוביה.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה יש?‬ ‫-מישהו הודיע להם.‬
‫מה?‬
‫המשטרה בחוץ. הכסף אצלך?‬
‫כן. לעזאזל!‬
‫ראית את האיש הזה?‬
‫זה המפקח קוסטלו.‬
‫איפה אתה?‬
‫שם!‬ ‫-הוא ראה אותנו.‬
‫בן זונה!‬
‫הוא לא יברח שוב.‬
‫עצור!‬
‫מה עכשיו? מה נעשה?‬
‫את! עצרי!‬
‫אני חושבת שטעית.‬
‫- איש של מעשים -‬
‫- עשרים שנה קודם לכן -‬
‫גנב!‬
‫בן זונה!‬
‫- קסקנטה, נווארה -‬
‫לוסיו!‬
‫אבא.‬
‫אני לא יכול יותר.‬
‫אין לך מושג כמה זה כואב.‬
‫לוסיו,‬
‫אתה מבין מה אני מבקש, נכון?‬
‫אתה היחיד בבית הזה‬
‫שיש לו אומץ לעשות מה שצריך.‬
‫אלוהים.‬
‫- בנק -‬
‫היי, אורטוביה. מה שלום אבא שלך?‬ ‫איך הוא מחזיק מעמד?‬
‫הוא גוסס.‬
‫אלוהים.‬
‫אלו החיים. המוות לוקח את כולנו.‬
‫אתפלל למענו.‬ ‫-אין לנו צורך בתפילות, אדוני.‬
‫אנחנו צריכים כסף כדי לקנות מורפיום,‬ ‫כדי שהוא לא יסבול.‬
‫הייתי שמח לעזור, אבל כפי שאמרתי לאמך,‬
‫לא נוכל לתת הלוואה ללא ערבות.‬
‫יש לך המון כסף.‬ ‫אתה יכול לתת לי 5,000 פזטות.‬
‫זה בנק, בן, לא ארגון צדקה.‬
‫אני אעבוד בקציר בקיץ. אחזיר הכול.‬
‫אבא שלי סובל מאוד. עזור לו, בבקשה.‬
‫צר לי, אורטוביה,‬ ‫אבל לא נוכל לסמוך על הבטחה של ילד.‬
‫במיוחד אם הוא בנו של רפובליקני.‬
‫לך הביתה, ילד.‬
‫קחי אותי איתך, סאטור.‬
‫לוסיו, לא תוכל ללכת לשום מקום‬ ‫לפני השירות הצבאי שלך.‬
‫אני רוצה להסתלק מכאן.‬
‫אני רוצה לנסוע איתך לפריז.‬ ‫-זו לא חופשה.‬
‫אני נוסעת לבית, כעוזרת.‬ ‫-גם אני יכול לעבוד.‬
‫תמיד נהיה עניים כאן, ולעולם לא חופשיים.‬
‫תשמע, תסיים את שירותך הצבאי, וכשתשתחרר,‬
‫תבוא אליי. מסכים?‬
‫- עשר שנים לאחר מכן -‬
‫- פריז -‬
‫סאטורינה!‬ ‫-לוסיו?‬
‫תראה אותך!‬
‫פילחנו דברים מהמחסן בדליים.‬
‫שמיכות, מגפיים, כלים…‬
‫לחיילים יש הרבה.‬
‫ואז כיסינו הכול בשאריות אוכל‬ ‫והברחנו החוצה עם האשפה.‬
‫אתה והמזימות שלך.‬ ‫-יש לי רעיונות לפעמים.‬
‫רעיונות איך להסתבך בצרות.‬
‫בסוף לא תשאיר דבר לצבא של לוגרוניו.‬
‫לעזאזל איתם. בכל מקרה, מישהו הלשין.‬
‫המשטרה הצבאית תפסה את החברים שלי,‬ ‫אבל אני הצלחתי לברוח.‬
‫כדאי שתחזור.‬ ‫-אין מצב!‬
‫אני עריק. אם אחזור,‬ ‫הם יכלאו אותי או יירו בי.‬
‫למען הסדר הטוב.‬
‫אני לא חוזר לצבא. נמאס לי מהחיילים,‬
‫מהפקודות, ולשיר "קארה אל סול" כל הזמן.‬
‫יקירה, זה אני.‬
‫שלום.‬
‫פטריק, זה אחי, לוסיו.‬ ‫לוסיו, זה בן זוגי, פטריק.‬
‫נעים מאוד.‬
‫הוא עובד במטבעה.‬
‫תוכל להשיג לי משרה?‬
‫רק אנשי מקצוע מוסמכים יכולים לעבוד במפעל.‬
‫אבל יש לי חבר שהוא מנהל עבודה.‬
‫אפשר לבטוח בו?‬
‫מה הוא שואל?‬ ‫-אם אתה אמין.‬
‫כמובן, גיסי!‬
‫הוא אחי.‬ ‫-בסדר, אדבר עם החבר שלי.‬
‫היי, ילד. תרגיע קצת.‬
‫היום ארוך מאוד ואתה יוצר רושם רע עלינו.‬
‫אם אעבוד לאט, אתעייף.‬
‫אז תעמיס פחות לבנים, שומע?‬
‫אתה חירש? שמעת אותי?‬
‫לא, אני לא חירש. ואתה?‬
‫תשמע, ילד, יש פה כמה כללים.‬
‫ואנחנו, הוותיקים, קובעים אותם.‬
‫וחרמינל הוא המבוגר ביותר.‬
‫תעשו כרצונכם, וכך גם אני.‬
‫רפובליקנים, סוציאליסטים, פרוגרסיבים,‬
‫סטליניסטים, טרוצקיסטים,‬ ‫אנרכו-סינדיקליסטים…‬
‫איך היינו אמורם לנצח במלחמה?‬ ‫אנחנו לא מצליחים להסכים בינינו.‬
‫אני עדיין זוכר את המאבק‬ ‫בתומכי המפלגה הקומוניסטית‬
‫על הסחורות שכולם רצו.‬
‫התחמושת שגנבנו במיארס!‬ ‫-אני זוכר.‬
‫הייתי חבר בפרוגרסיבים הקטלאנים,‬
‫במפלגה הסינדיקליסטית העצמאית,‬ ‫ואז בשמאל הרפובליקני של קטלוניה.‬
‫ואתה, נווארו?‬
‫מה אתה?‬ ‫-אני?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה חייב לבחור במשהו.‬
‫קומוניסט, אני מניח.‬
‫"קומוניסט", הוא אומר.‬ ‫אבל אתה לא אוהב לקבל פקודות.‬
‫אתה אנרכיסט.‬
‫אנרכיסט?‬
‫מה זה?‬
‫- אספת החוקה של איגוד האנרכיסטים של קלישי-‬
‫הגיע הזמן לעבוד.‬ ‫-תתחילו, אני כבר מגיע.‬
‫בבקשה, חבר.‬
‫בוא נלך מכאן.‬
‫תראה, לוסיו. זה באקונין.‬
‫יחד עם פרודון וקרופוטקין,‬ ‫הוא ניסח את עקרונות הבסיס של האנרכיזם.‬
‫לא דת, לא מדינה. חופש, עבודה וקולקטיביזם.‬
‫גם כאן בצרפת יש שמות גדולים.‬
‫כמו לואיז מישל,‬ ‫מהפכנית מרכזית בקומונה של פריז.‬
‫היא אמרה, "הכוח הוא מרושע ורודני.‬ ‫לכן אני אנרכיסטית".‬
‫שבת ה-30 בחודש! אספת החוקה‬ ‫של איגוד האנרכיסטים של קלישי!‬
‫סבסטיאן פור אמר שהמטרה היא ליצור חברה‬
‫של אנשים חופשיים ושווים, ללא ממשלה או כסף.‬
‫כסף הוא אחת הרעות הגדולות של האנושות.‬
‫הוא משחית הכול.‬
‫בשבת הבאה!‬ ‫-שלום, אדוני. מה זה?‬
‫שלום.‬ ‫-זה שלכם?‬
‫בואנוונטורה דורוטי. הוא שדד בנקים.‬
‫כי הם מנצלים עובדים‬ ‫וגורמים לחוסר שוויון בעולם.‬
‫הוא אמר שפעולה ישירה היא הדרך‬ ‫לשים סוף לעוולה ולפתוח במהפכה.‬
‫אין אנשים כמוהו יותר.‬
‫טוב, חוץ מחבר שלי, קיקו סבאטה.‬
‫הוא גנב 50 אלף פזטות מבנק בברצלונה.‬
‫כלום.‬ ‫-זה כלום?‬
‫אנרכיסט הוא כל מי שמתנגד לסמכות ונלחם בה.‬
‫תן לי את הניירות.‬ ‫-זה שום דבר.‬
‫צדקת. אני באמת אנרכיסט.‬
‫יותר אפילו מכל החבר'ה האלו יחד.‬
‫למה אתם מרביצים להם?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני חזק כמו ברזל.‬
‫תיזהר!‬
‫אל תדאג. אני נוהג מאז שהייתי ילד.‬
‫מה השוטרים אמרו?‬
‫לוסיו, אם אתה רוצה להישאר בפריז,‬ ‫כדאי שתלמד צרפתית.‬
‫- בית ספר לשפות מודרניות -‬
‫מה שלומך, לוסיו?‬ ‫איך היה השיעור שלך בצרפתית?‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫אני צריך שתעשה לי טובה.‬
‫בטח, מה שאתה צריך. מה?‬
‫תכין לו ארוחה. הוא מת מרעב.‬
‫זה למעלה, בעליית הגג.‬
‫כאן.‬
‫קח את המזוודה.‬
‫אתה קודם.‬
‫אתה גר פה לבד?‬ ‫-ברור.‬
‫לעולם אל תסמוך על אדם זר, ילד.‬
‫אני צריך מקום להסתיר בו את הנשק הזה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫ומי אתה?‬
‫אני קיקו. קיקו סבאטה.‬
‫קיקו.‬ ‫-ואתה?‬
‫לוסיו אורטוביה.‬
‫יש לך משהו לאכול?‬ ‫לחם, נקניק, גבינה? הכול הולך.‬
‫כמובן.‬
‫יש לי נקניקיות מהכפר שלי.‬
‫מעולה, ילד.‬
‫הריח נהדר.‬
‫זה הכי טוב שאפשר לעשות‬ ‫במעט הדברים שיש לך.‬
‫אתה לא מאלו שחושבים‬ ‫שהבישול נועד לנשים, נכון?‬
‫אני? אני לא יודע.‬
‫אם תהיה בתנועה כל חייך, כדאי שתלמד.‬
‫באמת גנבת 50 אלף מבנק בברצלונה?‬
‫אל תאמין לכל מה שאתה קורא בעיתונים.‬
‫היו שם רק 30 אלף.‬
‫הבנקאים המחורבנים‬ ‫תמיד אומרים שהיה פי שניים‬
‫כדי לקבל יותר מהביטוח.‬ ‫-משהו דומה קרה גם לי.‬
‫באמת?‬ ‫-לקחתי שתי פזטות מהכנסייה,‬
‫אבל הכומר אמר שהיו חמישה.‬ ‫-מנוולים.‬
‫מנוולים. הכמרים והבנקאים, כולם אותו דבר.‬
‫מנסים תמיד לשדוד אותך,‬ ‫גם כשאתה שודד אותם!‬
‫בני זונות!‬
‫אז גם אתה איש של מעשים. נכון, ילד?‬
‫בוא נראה אם זה נכון.‬
‫תשמע, אתה לא חייב לעשות את זה‬ ‫אם אתה לא רוצה.‬
‫ברור שאני רוצה. אני רק לחוץ קצת.‬
‫זה נורמלי. כולם נלחצים בפעם הראשונה.‬
‫אבל אל תיתן לפחד לשתק אותך, בסדר?‬ ‫-זאת לא הפעם הראשונה שלי.‬
‫זה… לא?‬
‫לפני הרבה זמן,‬ ‫ניסיתי לשדוד את הבנק בכפר שלי.‬
‫למה?‬
‫אבא שלי היה צריך כסף.‬
‫מה קרה?‬
‫זה לא היה מוצלח.‬
‫הבנתי.‬
‫תשמע, ילד.‬
‫ניכנס לבנק הזה ולא נשדוד אותו.‬
‫אנחנו נפקיע אותו.‬
‫ונעשה את זה כמחווה של כבוד לאביך. מה דעתך?‬
‫בוא נלך.‬
‫קח את זה.‬
‫איך אומרים "כולם למטה"?‬ ‫-"טו לה מונדו סול".‬
‫או משהו כזה.‬
‫"טו לה מונדו סול!"‬
‫- דלפק 2 -‬
‫נו באמת.‬
‫כולם למטה, לעזאזל!‬
‫קדימה, לרדת לרצפה!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫- דלפק 1 -‬
‫- קופאי -‬
‫קדימה!‬
‫תזכור שהם הגנבים, בסדר?‬
‫לך מאחורי הדלפק.‬
‫קדימה! מהר, לעזאזל!‬
‫הכסף!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, ילד!‬
‫הכסף!‬
‫מהר!‬
‫קדימה, ילד!‬
‫אתה בטוח?‬
‫קדימה, ילד, זוז!‬
‫לאט יותר. תירגע.‬
‫לשם.‬
‫מה נעשה? ניסע ברכבת התחתית?‬
‫יש לנו מספיק כסף. תיכנס למונית.‬
‫ילד, אנחנו נחגוג בארוחה מעולה‬ ‫של דיונונים מטוגנים ובצל.‬
‫הרגליים שלי רעדו, הלב שלי הלם.‬
‫אני לא בנוי לשוד בנקים.‬ ‫-למה לא? היית מצוין. תקשיב.‬
‫בפעם הבאה, תשתמש בדלת במקום לקפוץ.‬
‫אז מה נעשה בכסף?‬
‫טוב, אני תמיד מחלק אותו לשלושה.‬
‫השליש הראשון מיועד‬ ‫לתנועות האנרכיסטים המקומיות.‬
‫השני, לחברים בכלא ולמשפחות שלהם.‬
‫והשלישי,‬
‫לאלו שביצעו את המבצע.‬
‫בשבילנו?‬ ‫-כמובן.‬
‫נצטרך לקנות אוכל, לשלם שכר דירה,‬
‫לקנות מכונית.‬
‫לא נוכל לברוח כל הזמן במוניות.‬
‫אתה יודע לנהוג?‬
‫לא.‬ ‫-אז אנחנו צריכים נהג.‬
‫שלום.‬
‫אדוני, אתה לא יכול לחנות פה.‬
‫באמת? אני מצטער, לא ידעתי.‬
‫זה ייקח רק רגע.‬
‫רוץ!‬
‫רוץ! תניע אותה!‬ ‫-קדימה!‬
‫תיכנס, מהר!‬
‫סע!‬
‫זהירות!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
‫הם מתקרבים!‬ ‫-הגרוטאה הזאת לא נוסעת מהר יותר!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה נראה לך?‬
‫מישהו עלול להיפגע!‬
‫אל תדאג, ילד.‬
‫המפקח קוסטלו, היה שוד בנק ברובע השישי.‬
‫עדים אומרים שהיה להם מבטא זר.‬
‫הנה, תן לו.‬
‫תחלק את זה בשכונה, בסדר?‬
‫עכשיו זה בידיים טובות.‬
‫קדימה, אסטוריאנו.‬
‫- משטרה -‬
‫אדוני, הם היו שניים,‬
‫עם מבטא ספרדי כנראה, והם קראו לזה הפקעה.‬
‫אנרכיסטים ספרדים.‬
‫תוכל לזהות אותם?‬
‫לא. הם חבשו גרביונים על הפנים.‬
‫אבל אני חושב שאוכל לזהות את קולם.‬
‫אל תדאג. אני חושב‬ ‫שאני יודע איך למצוא אותם.‬
‫בתגובה לחברה מישל,‬
‫אנחנו, העובדים הספרדים הגולים,‬
‫אחראים להפצת השמועה בקרבכם,‬
‫חברינו הצרפתים.‬
‫מהפכה אינה אוטופיה.‬
‫מהפכה היא חלום בר-השגה עדיין.‬
‫יפה אמרת!‬
‫אנחנו, הצרפתים, רוצים עבודה וביטחון,‬ ‫לא מהפכות ומלחמות בין מעמדות.‬
‫מלחמת המעמדות רלוונטית יותר מתמיד.‬
‫העשירים מתעשרים,‬ ‫והעניים נעשים עניים יותר.‬
‫מה היא אומרת?‬
‫המנטליות יכולה להשתנות.‬
‫העולם זקוק לסדר חברתי ופוליטי חדש.‬
‫לא. אנחנו צריכים‬ ‫לבסס עקרונות תאורטיים חדשים.‬
‫אנחנו צריכים להפסיק לדבר ולהתחיל לעשות.‬
‫עלינו להילחם למען הצדק והשוויון.‬
‫זה מה שעלינו לעשות.‬ ‫-כל הכבוד, לוסיו!‬
‫מה זה אומר?‬
‫משטרה! המשטרה מגיעה!‬
‫משטרה!‬
‫מהר, חייבים ללכת! מהר!‬
‫אחריי, לוסיו! אחריי!‬
‫"זו הפקעה! כולם לרצפה!"‬
‫הבא בתור!‬
‫"זו הפקעה! כולם לרצפה!"‬
‫הבא בתור.‬
‫"זו הפקעה! כולם לרצפה!"‬
‫חזק יותר.‬
‫"זו הפקעה! כולם לרצפה!"‬
‫זה הוא.‬
‫בכל אופן… כך נראה לי.‬
‫תוריד את זה.‬
‫מה שמך?‬
‫לוסיו אורטוביה.‬
‫תשמע, אורטוביה, אין לך עבירות קודמות.‬
‫כדאי לך להודות ולהחזיר את הכסף.‬
‫השופט יקל בעונשך. תקבל שנתיים לכל היותר.‬
‫הבט בידיים האלו.‬
‫הן מכוסות בגבס ובצבע.‬
‫אני רק בנאי.‬ ‫אני לא יודע כלום על בנקים או על שוד.‬
‫מפקח!‬
‫יש פה משהו.‬
‫אז מה יש שם?‬
‫הכסף? כלי הנשק?‬
‫רק כמה כתבי עת עם בנות ערומות.‬
‫אחרי מגדל אייפל,‬ ‫מיס ברדו היא היצירה הגדולה ביותר בצרפת.‬
‫בסדר. אתה יודע מה?‬
‫אני חושב שאתה אשם.‬
‫ובמוקדם או במאוחר,‬ ‫אני תמיד תופס את האשמים.‬
‫היי.‬
‫שמעת משהו מקיקו?‬
‫הסתרנו את כלי הנשק והוא עזב.‬
‫נווארו, בוא לכאן.‬
‫תראה מה עשית.‬
‫חרמינל, אם הבנקים גונבים מאיתנו,‬ ‫אנחנו צריכים לגנוב מהם.‬
‫אלוהים, אתה נשמע כמו קיקו.‬ ‫-מה הבעיה עם זה?‬
‫קיקו במנוסה. אין לו בית, אין לו משפחה.‬
‫אין לו עתיד. אתה רוצה להיות כמוהו?‬
‫זה נכון, ילד.‬
‫אם נמשיך לשדוד בנקים,‬
‫נגמור בכלא או עם קליע בגב.‬
‫אתה רעב, ילד?‬
‫החבר'ה האלו הציתו את הניצוץ, לוסיו.‬ ‫הם מראים לנו את הדרך.‬
‫אבל כאן לא קובה. לא נוכל להשתלט עם נשק.‬
‫אין לנו נשק אפילו.‬
‫אני יודע, אבל אם הצלחנו להפקיע בנקים,‬ ‫נצליח לשדוד מפעל תחמושת.‬
‫למי נחלק את הנשק? אנחנו מעטים מאוד.‬
‫חרמינל אומר שהמהפכה תקרה‬ ‫רק אם נפיץ את הבשורה‬
‫ועוד אנשים יצטרפו אלינו.‬
‫בשביל זה אנחנו צריכים מכונת דפוס, לא נשק.‬
‫חרמינל רוצה עכשיו שתדפיסו?‬
‫זה לא שוד בנקים,‬ ‫אבל זאת עדיין פעולה, נכון?‬
‫תשמע, אני…‬
‫החלטתי לחצות את הגבול, לוסיו.‬ ‫-אם תחזור לספרד, יהרגו אותך.‬
‫אני מעדיף למות תוך כדי לחימה בפשיסטים‬ ‫במקום להדביק כאן כרזות.‬
‫וגם אתה צריך לעשות את זה כי אתה בנוי לזה.‬
‫ידעתי את זה מהרגע שנפגשנו.‬
‫לא, קיקו. זאת לא הדרך שלי.‬
‫טוב, ילד.‬
‫אז ניפרד לשלום.‬
‫קח את זה.‬
‫לא הסכין הקפיצית שלך, קיקו.‬ ‫-קח אותה, גבר.‬
‫קח אותה.‬
‫קדימה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫היית כמו אבא בשבילי.‬
‫כמו אבא? אני לא זקן עד כדי כך!‬
‫אהיה אחיך הגדול.‬
‫או בן דוד מהכפר עם הנקניקיות.‬
‫בן דוד…‬
‫תן לי את זה.‬ ‫-קח.‬
‫אנחנו צריכים הלוואה של 10,000 פרנק בלבד‬ ‫כדי לקנות מכונת דפוס.‬
‫אני מצטער מאוד, אבל…‬
‫אין לכם הכנסה קבועה, אין לכם רכוש.‬
‫אז זה בלתי אפשרי.‬
‫אדוני,‬
‫אנחנו עובדים ישרים, והמילה שלנו קדושה.‬
‫אנחנו מבטיחים להחזיר הכול תוך חמש שנים.‬
‫אני מצטער, אבל אנחנו לא מאמינים במילים,‬
‫רק בכסף של האנשים. מבין?‬
‫תתנהג יפה.‬ ‫-בנקים מחורבנים.‬
‫אז עכשיו אתה נכנס לבנקים בלי נשק.‬
‫זה חג המולד. אין לך משהו טוב יותר לעשות?‬
‫בחג המולד מבקרים חברים.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫האנשים שלך עוקבים אחריי כבר שבועות.‬ ‫ראיתם שאני רק בנאי.‬
‫שמענו ממודיע שעכשיו…‬
‫תשקיע את זמנך בהדפסת תעמולה.‬
‫ומה עוד אמר לך "המודיע"?‬
‫שהשודים נפסקו.‬
‫או שאולי אתה לא כל כך אמיץ‬ ‫בלי החבר שלך, סבאטה.‬
‫מכיר את השם? קיקו סבאטה?‬
‫אני מניח שעוד לא קראת עיתון היום.‬
‫האמת שזה מצער.‬
‫הייתי נהנה לעצור אותך.‬ ‫לנעול אותך בכלא לה סנטה.‬
‫אבל ככה זה בחיים.‬
‫וחג מולד שמח, אורטוביה.‬
‫- קיקו סבאטה נורה למוות‬ ‫על ידי המשטרה, סופו של שודד -‬
‫לקיקו.‬
‫כולם לרצפה!‬
‫הכסף הזה שלך או של הבנק?‬
‫משכתי אותו. הוא שלי.‬ ‫-אז תשאיר אצלך.‬
‫אתה!‬
‫אל תירה, בבקשה. קח מה שאתה רוצה.‬
‫קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫תשעת אלפים תשע מאות…‬ ‫הנה, 10,000 הפרנק שלך, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫גברתי, איך קוראים לך?‬
‫ז'אנט. אבל כולם קוראים לי פטיט ז'אן.‬
‫את עובדת כאן הרבה זמן?‬
‫מאז שהייתי בת 14, זה כל מה שאני מכירה.‬
‫הבוס שלך אומר שאת מדברת ספרדית.‬
‫כן. אימא שלי באה מקוקנאקה.‬
‫אנחנו צריכים מישהו שיעבוד על המכונות‬ ‫ושאפשר לסמוך עליו.‬
‫אני יודעת כל מה שיש לדעת.‬ ‫ותוכלו לסמוך עליי.‬
‫בטוח? למי הצבעת בבחירות האחרונות?‬
‫לאף אחד! אני לא מאמינה בפוליטיקאים.‬
‫היי! המעשה הזה היה טיפשי!‬
‫נזקקנו לבית דפוס ועכשיו יש לנו.‬
‫בסדר, אבקש מאיגוד המדפיסים לנהל אותו.‬
‫איגוד? אין מצב.‬ ‫אני קניתי אותו ואני אנהל אותו.‬
‫מי אתה חושב שאתה?‬
‫אנרכיסט. אני לא מקבל הוראות‬ ‫ולא מסביר את עצמי. כך לימדת אותי.‬
‫אז עכשיו אתה פועל לבדך?‬
‫אסטוריאנו, בוא.‬ ‫-אני אבוא אחר כך.‬
‫לעזאזל.‬
‫אתם תתמודדו עם ההשלכות!‬
‫בוא, ג'וזפ.‬
‫אתה באמת חושב שחרמינל הוא המודיע?‬
‫בטוח. אני מוכן להמר על כך בחיי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב, גברתי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫יש לך את העלונים שלנו?‬ ‫-כן, הם שם. קחו.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אם תרצו להועיל, הצטרפו אלינו.‬
‫כמה שיותר, טוב יותר. זה חשוב.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫- שביתה באוניברסיטת נאנטר -‬
‫- היופי נמצא ברחוב -‬
‫- נלך עד הסוף -‬
‫צאו מהקמפוס מיד, אחרת ניאלץ לפנות אתכם!‬
‫- יחי החשיבה הביקורתית, נאנטר מתאחדת -‬
‫מהפכת הבורגנים עסקה בחוקים,‬
‫מהפכת מעמד הפועלים הייתה כלכלית, ושלנו‬
‫צריכה להיות מהפכה חברתית ותרבותית.‬
‫אנחנו רוצים חברה שהגברים והנשים בה שווים,‬
‫שהגברים והנשים בה חופשיים.‬
‫תראי את הציצים!‬
‫עוף מכאן! שתוק. מספיק.‬
‫במערכת הפוליטית שלנו שולטת קאסטה‬
‫שלא מייצגת אותנו, ולכן אנחנו, הצעירים,‬
‫בעלי האמונה והיכולת להניע דברים,‬
‫יכולים לשנות את המערכת.‬ ‫אנחנו יכולים לשנות את העולם.‬
‫קדימה, מותק, תשלפי את הציצים!‬
‫אם תפריע לה שוב, ארסק לך את הפרצוף. מבין?‬
‫עופו מכאן, שניכם!‬
‫איך היה? בסדר?‬ ‫-כן, היה מעולה.‬
‫יש כל כך הרבה אנשים.‬ ‫-כן, אני שמחה.‬
‫תודה שהשתקת את האידיוט ההוא.‬ ‫-זו חובתי כאזרח אחראי.‬
‫אתה ספרדי?‬ ‫-כן. זה כל כך ברור?‬
‫אתה מבוגר קצת לאוניברסיטה.‬
‫טוב, נתת לי את זה. חשבתי שזו הזמנה.‬
‫אני?‬ ‫-כן, בבית הדפוס. זוכרת?‬
‫אני לא יודעת. חילקנו כל כך הרבה,‬ ‫אבל נפלא שבאת.‬
‫לא יודע. חשבתי שזה חשוב.‬
‫זה חשוב. מאוד.‬
‫אני יכול לשאול אותך משהו?‬ ‫-בטח.‬
‫את אוהבת לקבל פקודות?‬ ‫-לא במיוחד.‬
‫לראות שהעניים נעשים עניים יותר‬ ‫ושהעשירים מתעשרים?‬
‫לא.‬
‫עזבו מיד את הקמפוס או שניאלץ לפנות אתכם!‬
‫וכמרים ופוליטיקאים‬ ‫שכופים את הרעיונות שלהם?‬
‫ברור שלא.‬
‫אז את אחת מאיתנו.‬ ‫רוצה להצטרף לקבוצה האנרכיסטית שלנו?‬
‫מה?‬
‫אנחנו צריכים אנשים כמוך.‬ ‫נשים אידיאליסטיות וחכמות.‬
‫עם ביצים.‬
‫רוץ!‬
‫תיזהרי! בואי נסתלק מפה!‬
‫בני זונות.‬
‫תמיד באותו מקום.‬
‫אני רואה שאתה לא מסתדר עם סמכות.‬
‫דרך אגב, מי אתה?‬ ‫אני לא יודעת אפילו איך קוראים לך.‬
‫שמי לוסיו אורטוביה. אני בנאי.‬
‫ואנרכיסט. ו…‬
‫ו…?‬
‫את באמת רוצה לדעת?‬ ‫-בטח. אני אעמוד בזה.‬
‫ושודד בנקים.‬
‫כמו ארסן לופין.‬ ‫-היי, אני רציני.‬
‫אני אקטיביסט מסור.‬
‫כל מה שאנחנו לוקחים מהבנקים מיועד למאבק.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-לגמרי. ואת? איך קוראים לך?‬
‫אני אן. אני סטודנטית לביולוגיה‬ ‫ואני רוצה לשנות את העולם.‬
‫יופי של דירה. ממש יפה, אבל…‬
‫איך סטודנטית יכולה לשלם עליה?‬
‫ההורים שלי עוזרים לי. אבי הוא איש עסקים.‬
‫אז את בורגנית קטנה.‬
‫כזו שמנסה לשכנע את אביה לשנות את העסק שלו‬
‫ולהפקיד את החברה בידי העובדים.‬
‫ומה הוא אומר?‬
‫שהשוטרים לא מרביצים לנו חזק מספיק.‬
‫אתה לא רוקד?‬
‫אני?‬
‫טוב לי כאן.‬
‫בוא.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני לא יודע לרקוד.‬
‫בטח שכן. תזיז את הרגליים ככה.‬
‫שודד בנק ואנרכיסט גדול‬ ‫אבל לא מבין כלום בנשים, נכון?‬
‫הספרדי התאהב.‬
‫עכשיו הוא עושה אהבה, לא מלחמה.‬
‫המפקח.‬
‫המפכ"ל.‬ ‫-טוב, קוסטלו, אני מקווה שיש לך חדשות.‬
‫הוא התאהב.‬
‫נפלא. פריז מוציאה הון על המלחמה בפשע,‬
‫והמפקח הראשי שלי יושב על התחת כבר שבועות,‬
‫עולה לי הון, ומתנהג כמציצן.‬
‫בוס, תאמין לי, הם יפעלו בקרוב, אני בטוח…‬
‫ויעשו מה? יתנשקו בשאנז אליזה?‬
‫בוס, אני מוכן להמר שהוא יחזור לפעול.‬
‫אמרתי לך הרבה פעמים. בלי ראיות, אין תיק.‬
‫אז קום על הרגליים ולך לטפל‬ ‫במאות התיקים האמיתיים‬
‫שנערמים במשרד שלי.‬
‫גובר המתח בין ארה"ב לקובה.‬
‫בניית מתקנים לשיגור טילים באי‬
‫אילצה את קנדי להכריז על מצור ימי.‬
‫הממשל הזה, כמובטח, עוקב מקרוב…‬
‫נשיא ארה"ב הודיע על צעדים מידיים…‬
‫האמריקאים נחושים בדעתם‬ ‫לעצור את קסטרו ואת המהפכה שלו.‬
‫לעזאזל. חייבים לעשות משהו.‬ ‫-קובה רחוקה קצת, לא?‬
‫נוכל להדפיס עלונים מוקיעים.‬ ‫-לא, לא מספיק להדפיס עלונים.‬
‫מה נוכל לעשות?‬
‫אפשר להכין בבית דפוס‬ ‫דברים אחרים חוץ מעלונים.‬
‫אפשר גם להדפיס מסמכים‬
‫ודרכונים מזויפים.‬
‫- עבודה איכותית -‬
‫מה שלומך, פטריק?‬
‫הנה, מחפש עבודה.‬
‫לא ייאמן שפיטרו עשרים מכם בבת אחת.‬
‫אני יודע. אל תזכירי לי.‬
‫אני יכול להציע לך עבודה.‬
‫איזו עבודה?‬
‫כזו שמתאימה רק למומחה בהדפסת שטרות.‬
‫אל תגיד לי שאתה רוצה לזייף פרנקים.‬
‫פרנקים? ברור שלא.‬
‫נזייף דולרים.‬
‫אתם צוחקים, נכון?‬
‫אתם משוגעים לגמרי!‬
‫יש לנו תוכנית.‬
‫לא, אין מצב. זה טירוף.‬ ‫חוץ מזה, אחותך תהרוג אותי.‬
‫תשמע, פטריק,‬
‫אחותי לא צריכה לדעת,‬ ‫ואתה תכניס משכורות כל שבוע.‬
‫אבל אם אתה מעדיף לשבת כל היום כמו זקן…‬
‫איזה האמיתי?‬
‫הם זהים. רק מומחה יוכל להבדיל ביניהם.‬
‫זה מה שאנחנו צריכים לבדוק.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אנחנו רוצים להחליף לפרנקים.‬
‫הם חדשים מאוד.‬
‫אנחנו בירח הדבש שלנו.‬
‫תודה, לוסיו.‬ ‫-האנשים זכאים למה ששלהם.‬
‫מה?‬
‫יהיה לנו בן אורטוביה קטן?‬ ‫-או בת.‬
‫- שגרירות קובה בפריז -‬
‫גב' השגרירה, השטרות האלו‬ ‫קטלניים כמו פצצה אטומית.‬
‫אם נדפיס מיליוני שטרות כאלו‬ ‫ונציף את העולם בדולרים מזויפים,‬
‫הבנקים האמריקאים יקרסו.‬ ‫המטבע שלהם יהיה חסר ערך.‬
‫דברי עם קסטרו.‬
‫בלתי אפשרי. מצותתים לשיחות שלנו.‬
‫אבל… צ'ה יבקר בברית המועצות‬ ‫בעוד כמה שבועות ויעצור בפריז.‬
‫דברי איתו.‬
‫אני אספר לו על התוכנית שלי.‬
‫שלום. אני לוסיו אורטוביה.‬
‫חכה כאן. השגרירה מחכה לך.‬
‫לוסיו, היכנס.‬
‫יש לך חמש דקות. תהיה מנומס.‬
‫תראה לו את החומר, תסביר את התוכנית שלך,‬ ‫תודה לו על הפגישה ותעזוב.‬
‫בסדר? וגם אם תרצה, אל תתווכח איתו.‬
‫אל תדאגי, השגרירה.‬ ‫אני רק מקווה שהשכל שלי יתפקד.‬
‫הוא שם.‬
‫כאן?‬ ‫-כן. אתה יכול להיכנס.‬
‫אז אתה איש הדולרים.‬
‫כן. באתי מטעם קבוצה מהפכנית כמו שלכם.‬
‫המפקד, אנחנו בטוחים‬ ‫שנצליח לחסל את הקפיטליזם,‬
‫ויש לנו תוכנית.‬ ‫-באמצעות דולרים?‬
‫מזויפים?‬
‫השטרות האלו יכולים לשמש כנשק.‬
‫הם מושלמים כמעט.‬ ‫רק מומחה יבחין שהם מזויפים.‬
‫תראה, המפקד.‬
‫אם נדפיס מיליונים,‬ ‫ונציף את העולם בדולרים מזויפים,‬
‫הבנקים האמריקאים יקרסו.‬
‫הכסף שלהם יהיה חסר ערך. נוכל להרוס אותם.‬
‫נוכל לחסל את הקפיטליזם.‬ ‫נוכל לשנות את העולם!‬
‫בטח.‬
‫מה המקצוע שלך?‬
‫אני בנאי. אבל יש לי רעיונות לפעמים.‬
‫בנאי…‬
‫תוכנית גאונית, ספרדי.‬
‫אבל ארה"ב היא מדינה חזקה מדי.‬
‫דולרים מזויפים לא יספיקו כדי להטביע אותה.‬
‫אבל מה אם…‬ ‫-חבר…‬
‫פשפש לא יכול להרוג פיל.‬
‫אידיוט.‬
‫מה יש?‬ ‫-מישהו הודיע להם.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה המפקח קוסטלו.‬
‫הוא ראה אותנו.‬ ‫-בן זונה!‬
‫מה עכשיו? מה נעשה?‬
‫כסף!‬
‫את! עצרי!‬
‫אני חושבת שטעית.‬
‫קוסטלו לכל הניידות. אורטוביה ברח.‬ ‫השגיחו על כל היציאות.‬
‫שם!‬ ‫-איפה?‬
‫שם! אמרתי לך.‬
‫כולם, אורטוביה בחוץ. תעצרו אותו מיד.‬
‫הוא ליד תחנות המוניות‬ ‫והוא מרכיב משקפי שמש! צאו!‬
‫אמרתי לך.‬
‫אורטוביה, אני תמיד תופס את האשמים.‬
‫אל תדאג. היום הראשון הוא הכי הקשה.‬
‫אבל אתה תתרגל בקרוב, עוד תראה.‬
‫כן, זה מגעיל,‬ ‫אבל אתה תתרגל בקרוב, עוד תראה.‬
‫לא!‬
‫אורטוביה, עצור! תפסיק עם זה מיד!‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן. לך תזדיין!‬
‫הצלת את חיי, ספרדי.‬
‫אתה צריך ללכת למרפאה.‬ ‫-כן.‬
‫מה הסיפור?‬ ‫-שום דבר.‬
‫מכרתי המחאות מזויפות לבחורים ממרסיי.‬ ‫התוכנית הייתה מושלמת.‬
‫גם שלי ותראה לאן הגעתי.‬
‫כן, הכלא מלא בתוכניות מושלמות שהשתבשו.‬
‫לוסיו, זה תיירי. הוא יהיה העורך דין שלך.‬
‫אנחנו נוציא אותך מפה.‬ ‫-והאחרים?‬
‫הם אמרו שהם לא יודעים כלום,‬ ‫אז השופט שחרר אותם בערבות.‬
‫בדיוק כמו עם אן.‬
‫הם עדיין לא החליטו לגביך,‬
‫אבל אין לך עבירות קודמות‬ ‫אז אמורים לשחרר בערבות גם אותך.‬
‫הכול יהיה בסדר. אתה תראה.‬
‫ודרך אגב, שמה יהיה ז'ולייט.‬
‫זו בת?‬
‫כן.‬
‫אתה צריך להוציא אותי מפה.‬
‫אל תדאג. אתה תצא תוך שבוע.‬
‫לעזאזל, אן ילדה כבר.‬
‫אל תעשה משהו טיפשי. אתה עומד להשתחרר.‬
‫זה מה שהעו"ד שלי אמר וחלפו חודשים.‬
‫תישאר רגוע.‬
‫אורטוביה, קיבלת שחרור על תנאי.‬
‫קדימה! לך לפגוש את הבחורה שלך.‬
‫- שמונה שנים לאחר מכן -‬
‫בבקשה.‬
‫מה זה, לעזאזל? איפה הכסף שלי?‬
‫זה מה שזה, לוסיו. זה נקרא המחאת נוסעים.‬
‫אפשר להמיר אותה בכסף בכל בנק בעולם.‬
‫אתה נותן את הנייר הזה ונותנים לך כסף?‬
‫כן. גם בחנויות. זה העתיד.‬
‫אני מעדיף שטרות.‬
‫זה מה שאתה מקבל השבוע, לוסיו.‬ ‫קח או לך, בסדר?‬
‫איזה קשקוש.‬ ‫-אני יודע.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫זה חתול?‬ ‫-כן.‬
‫בטוחה? זה דומה יותר לג'ירף. תראי, הנה אבא.‬
‫מה שלום הבנות שלי?‬ ‫-מעולה!‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫-מה?‬
‫קיבלתי תשע במתמטיקה!‬
‫טוב, מגיע לך פרס.‬
‫אקלר! תודה, אבא.‬
‫בסדר, נוסעים.‬
‫עשרים ושלושה פרנק ושלושים סנט.‬
‫יש לי רק עשרה, גברתי.‬ ‫אוכל לשלם את השאר בעוד כמה ימים?‬
‫את יודעת, הבנקים חונקים אותנו.‬
‫מצטערת, אדוני. תקבל רק מה ששילמת עבורו.‬
‫אבל אתה יכול לשלם בזה.‬
‫בזה?‬ ‫-כמובן. אתה צריך רק לחתום כאן.‬
‫טוב.‬
‫איך קוראים לזה?‬
‫המחאות נוסעים.‬ ‫אפשר להמיר אותן בכל בנק בעולם.‬
‫אפילו בסופרמרקטים. אתה נותן‬ ‫את הנייר הארור הזה ומקבל כסף בחזרה.‬
‫איזו המצאה!‬
‫אפשר לשכוח משודים. זהו העתיד.‬
‫לא בטוח שכדאי להתעסק עם הבנקים האמריקאים.‬
‫זה מסוכן.‬ ‫-כמובן.‬
‫כל מה שאנחנו עושים מסוכן.‬ ‫-תקשיב, פטריק.‬
‫אני לא רוצה לחזור לכלא. זה הכי גרוע.‬
‫אבל אנחנו אנרכיסטים.‬ ‫לא נוכל להיהפך לבורגנים.‬
‫הבנקים, הפוליטיקאים, השופטים…‬ ‫מעמד הפועלים בתחתית מבחינתם.‬
‫הם נחושים בדעתם לדפוק אותנו,‬
‫אז זכותנו לדפוק אותם.‬ ‫בעיקר את הבנקים המחורבנים.‬
‫נכון מאוד.‬
‫קל לזייף את ההמחאות האלו‬ ‫הרבה יותר מדרכונים ומתעודות זהות.‬
‫כן, אבל קשה יותר מדולרים.‬
‫בדקתי, והעונש על זיוף המחאות קל יותר.‬
‫זו חברה פרטית, אז הפשע חמור פחות.‬
‫למה "סיטיבנק"?‬
‫אם אתה פוגע בבנק,‬ ‫אז שיהיה בבנק הגדול בעולם.‬
‫ויהיה קל מאוד לפדות אותן.‬
‫בחייך, פטריק. עזור לנו עם גלופות הדפוס.‬
‫זה הכול. אנחנו נעשה את כל השאר.‬
‫אסור שאחותך תגלה.‬
‫טוב, בואו נפסיק לדבר ונתחיל לעבוד.‬
‫- סיטיבנק הלאומי הראשון -‬
‫הן מושלמות.‬
‫כן!‬
‫מה אתה זומם, לוסיו? אתה לא בבית בלילות.‬
‫הסכמנו שנהיה זהירים יותר.‬ ‫אתה יודע שהמשטרה עדיין צופה.‬
‫אם נישלח לכלא, מי יטפל בז'ולייט?‬
‫תשמע, אלו הדרכונים האחרונים‬ ‫שאני עושה. זה נגמר.‬
‫וגם אתה צריך להפסיק.‬
‫בוקר טוב, אני רוצה‬ ‫לפדות את ההמחאות האלו, בבקשה.‬
‫- המרות -‬
‫יש בעיה?‬
‫לא, אני רק מוודא שהמספר אינו תואם‬
‫להמחאות שנגנבו או שאבדו.‬
‫נו?‬
‫טוב, כל זוג יקבל עשרים המחאות‬ ‫וייסע לערים שונות.‬
‫תפדו אותן בסניפי "סיטיבנק" ב-12:00 בדיוק.‬
‫ככל שנגיע לסניפים רבים יותר,‬ ‫כך נגרום למנוולים נזק גדול יותר.‬
‫העניין הזה חשוב מאוד.‬ ‫כולנו צריכים לעשות את זה בדיוק ב-12:00.‬
‫זה לא יאפשר להם לבדוק‬ ‫את המספר הסידורי שרשום כאן.‬
‫עלינו להיזהר מאוד.‬
‫אחד נכנס, והשני נשאר בחוץ‬ ‫כדי לאתר כל דבר חשוד.‬
‫זה יהיה ענק,‬
‫הפקעה היסטורית שתשמש ציון דרך אנרכיסטי.‬
‫אבל זה יצליח רק אם כולנו‬ ‫נעשה את זה יחד באותו זמן.‬
‫עד שההמחאות יגיעו למשרד הראשי‬ ‫והם יראו שהן מזויפות,‬
‫נחלק כבר את הכסף למי שזקוק לו.‬
‫בן הזוג שלכם יחכה לכם כשתצאו מהסניף‬
‫כדי לאסוף ולחלק את הכסף,‬
‫או כדי ליידע את האחרים אם תתעורר בעיה.‬
‫אם הכול ילך כשורה, נעשה את זה פעם בחודש.‬
‫- היום הראשון, ליון -‬
‫אתם יודעים איך זה הולך. שלושה חלקים.‬
‫הראשון, למטרה האנרכיסטית,‬
‫השני, לאסירים ולבני משפחותיהם,‬
‫והשלישי, להוצאות שלנו.‬
‫ההוצאות שלנו כוללות‬ ‫כמה בקבוקי יין כדי לחגוג, נכון?‬
‫כמובן, אסטוריאנו, לכל הפחות!‬
‫- בוליביה -‬
‫- "סיטיבנק", ניו יורק -‬
‫האמת שזה די פשוט.‬
‫הם קונים המחאות נוסעים אמיתיות‬ ‫כדי להעתיק את המספרים.‬
‫אחר כך הם מדפיסים 100 עותקים מכל אחת.‬
‫מפני שהם פודים אותן באותו יום,‬ ‫באותה שעה, בסניפים שונים,‬
‫אי אפשר לגלות את ההונאה‬ ‫עד שההמחאות מגיעות לכאן כמה ימים לאחר מכן.‬
‫זה מהמשלוח האחרון.‬
‫כפי שאתם רואים, הזיוף איכותי מאוד.‬
‫זו הונאה בקנה מידה עצום.‬ ‫-מה עושה המשטרה הצרפתית?‬
‫הם אומרים שהעניין בבדיקה‬ ‫ושיהיו כמה מעצרים בקרוב.‬
‫אבל ההמחאות ממשיכות להגיע.‬ ‫אנחנו נפסיד מיליונים.‬
‫כן.‬
‫זה עלול להיות אסון.‬
‫מר בארו,‬
‫אתה תיסע לפריז לטפל בזה.‬
‫אני מבין את החשש שלך, מר בארו,‬
‫אבל אינך יכול לצפות שנציב שוטרים בכל סניף.‬
‫סמוך עלינו.‬ ‫החקירה שלנו תניב פרי בקרוב מאוד.‬
‫אני לא יודע באילו שיטות אתם משתמשים,‬
‫אבל ההמחאות המזויפות ממשיכות להגיע.‬
‫עלינו רק לאסוף מספיק ראיות‬ ‫לפני שנבצע מעצרים.‬
‫ראיות?‬
‫יותר ראיות מזה?‬
‫אם זה היה בנק צרפתי,‬
‫אתה לא חושב שהיו כבר מעצרים?‬
‫אתה טוען שאנחנו‬ ‫לא מבצעים את עבודתנו כהלכה?‬
‫לא, ברור שלא.‬
‫כולנו באותו צד, לא?‬ ‫-כך חשבתי.‬
‫אז החקירות המתקדמות האלו, למה הן מובילות?‬
‫יש לסופי יום הולדת מחר.‬
‫סופי?‬ ‫-כן.‬
‫ואת רוצה ללכת?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫באיזו שעה?‬ ‫-שש.‬
‫אדוני המפכ"ל, עבר הרבה זמן.‬ ‫-אתה עדיין עובד בבנייה?‬
‫אני בנאי,‬ ‫וזה מה שעשיתי ב-20 השנים האחרונות.‬
‫ההמחאות האלו איכותיות מאוד. הן מוכרות לך?‬
‫אמרתי לך, המפכ"ל. פרשתי.‬
‫אנשי "סיטיבנק" זועמים.‬ ‫הם רוצים שהעבריינים ייכלאו.‬
‫אבא, אתה הולך לכלא?‬
‫לא, חומד. הוא רק שואל שאלות.‬
‫תשמע, המפכ"ל, הבנקים הם‬ ‫הגנבים הכי גדולים בעולם,‬
‫אז אני שמח ששדדו אותם.‬
‫ואם הבנק אמריקאי, זה משמח אותי עוד יותר.‬
‫טוב, תהיה חכמולוג.‬
‫- משטרה -‬
‫תצמיד לו מעקב. ואל תאבדו אותו הפעם, בסדר?‬
‫אז זה מה שאתם מתכננים.‬
‫אתה צריך לחשוב על ז'ולייט.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫אם אנחנו רוצים עולם טוב יותר בשבילה,‬ ‫חייבים להמשיך להילחם.‬
‫יש דרכים אחרות להילחם.‬ ‫-באמת?‬
‫אילו דרכים?‬
‫הציעו לי משרה ב"מדיקוס דל מונדו".‬
‫זה מיזם בבוליביה.‬
‫נוכל לנסוע לשם שלושתנו.‬ ‫אני אעבוד בבית חולים,‬
‫ואתה תוכל לעזור לבנות בתים.‬
‫זו תהיה דרך אחרת להילחם ולשנות את העולם.‬
‫זה לא הזמן המתאים, אן. זה גדול.‬
‫לוסיו…‬
‫במשטרה יכולים לטעות שוב ושוב,‬ ‫וזה חסר חשיבות.‬
‫הם פשוט מתחילים שוב. אבל טעות אחת שלך,‬
‫ואתה גמור.‬
‫הונאת ענק משפיעה על הבנק הגדול בעולם,‬
‫"סיטיבנק" הלאומי הראשון.‬
‫המחאות נוסעים מזויפות ברמה גבוהה‬ ‫הופצו בכל רחבי צרפת.‬
‫בכמה סניפים הפסיקו לקבל אותן‬
‫בשל ההפסדים הכבדים שנגרמים מההמחאות האלו,‬
‫מה שמעורר אי שביעות רצון…‬
‫אתה מנסה להגיד לי שהבנאי הזה‬
‫הוא המוח מאחורי המבצע כולו.‬
‫היה קל יותר לו היה מדובר‬ ‫בכנופיית נוכלים רגילה.‬
‫הם טיפשים, קל ללכוד אותם.‬
‫אבל אורטוביה זהיר מאוד‬
‫ולא בוטח באיש.‬
‫לא קל לאסוף ראיות נגדו.‬
‫וכמה זמן יידרש לדעתך‬
‫עד שאתה והצוות הצרפתי המופלא שלך‬ ‫תתפסו את המוח הזה?‬
‫שותף לתא הוא כמו אח.‬
‫שישה חודשים שמעתי אותו נוחר,‬ ‫הרחתי את הפלוצים שלו.‬
‫אפילו אשתו מכירה אותו פחות ממני.‬
‫אלו תנאים קיצוניים. או שמתמודדים איתם‬
‫ושומרים על סטואיות, או שנופלים.‬
‫שומרים על מה?‬ ‫-סטואיות.‬
‫ברור.‬ ‫-מי רוצה עוד בירה?‬
‫אני.‬
‫אם נשקיע בחינוך…‬ ‫-כן.‬
‫האנשים יגיבו.‬
‫אבל צריך להניח את היסודות…‬
‫תראה, לוסיו!‬
‫אני רוצה שתכיר את פייר,‬ ‫ראש ה"מדיקוס דל מונדו" בפריז.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫הוא נוסע עם הצוות לבוליביה בחודש הבא.‬
‫אני מקווה שנתראה שם.‬
‫אמרתי שאנחנו חושבים על זה.‬
‫כן, אבל זו החלטה מורכבת.‬
‫כמובן, אבל אני מקווה שתבואו.‬
‫אנחנו זקוקים לאנשים מיומנים ומסורים,‬ ‫כמו אן, למשל.‬
‫נראה.‬
‫אתה יוצא הערב שוב?‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה תשובה. אתה בא איתנו או לא?‬
‫קיבלת כבר החלטה.‬ ‫-אני לא יכולה לוותר על הזדמנות כזאת.‬
‫ולא אתן שז'ולייט תראה את אביה נשלח לכלא.‬
‫את לא מבינה, אן?‬ ‫אנחנו פוגעים בבנק הכי גדול בעולם!‬
‫אתה זה שלא מבין.‬
‫לא חשוב כמה תגנוב, לעולם לא תפיל אותם.‬
‫גם הם לא יפילו אותנו.‬
‫תעשה כרצונך, אבל אנחנו נוסעות,‬ ‫איתך או בלעדיך.‬
‫תעשי מה שאת רוצה.‬
‫יש לי דברים חשובים יותר על הראש.‬
‫האנשים לחוצים, לוסיו.‬
‫בסניפים מסוימים פודים רק המחאה אחת ביום,‬ ‫באחרים, בכלל לא.‬
‫היה ברור שהם יסגרו את הברז מתישהו.‬ ‫-ומה נעשה בכל זה?‬
‫יש לנו 30 אלף המחאות מוכנות.‬
‫אתם רוצים לזרוק שלושה מיליון דולרים?‬
‫אז מה כן? אי אפשר לפדות אותן אחת אחת.‬
‫כן, הסיכון יהיה עצום.‬
‫אולי הגיע הזמן לפרוש.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫לעזאזל! אנחנו חייבים‬ ‫למכור את כולן בבת אחת.‬
‫קונה יחיד. מכירה סופית אחת.‬
‫פעולה אחרונה, ואז נפסיק.‬
‫נפרוש בשיא.‬
‫המכה הכי גדולה שלנו. מה דעתכם?‬
‫מי בעד?‬
‫תחשבו כמה זה ייתן למטרה שלנו.‬
‫חברינו הגולים עדיין זקוקים לעזרתנו.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו תסביר איפה תמצא קונה לכל זה.‬
‫- אלוורז, חנות יד שנייה -‬
‫- סגור -‬
‫מה קורה, צ'ארלי?‬
‫לוסיו, מה את עושה פה?‬
‫זה ביקור חברתי או שאתה ממשכן משהו?‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫בטח. הצלת את החיים שלי. מה שאתה צריך.‬
‫המטוס ממריא בשבת בצוהריים.‬ ‫עדיין יש לך זמן.‬
‫הבאתם את החומר?‬ ‫-הבאנו דגימה.‬
‫יופי. טוני גרקו מחכה לכם. מכאן.‬
‫- סיטיבנק הלאומי הראשון, ניו יורק -‬
‫זה מדהים.‬
‫זה מושלם כמעט.‬
‫אפשר להציע לכם משהו לשתות?‬ ‫-אנחנו לא שותים בעבודה.‬
‫דבר בשם עצמך. לא יזיק לי משקה.‬
‫אסטוריאנו…‬ ‫-אני לא יודע אם צ'ארלי אמר לכם,‬
‫אבל אני תומך במטרה שלכם כבר זמן רב.‬
‫אנרכיסטים ספרדים.‬
‫למעשה, אבי שירת בבריגדות הבין-לאומיות.‬
‫היו לנו בבית ספרים על דורוטי, אסקאסו…‬
‫קיקו סבאטה.‬
‫סבאטה היה חבר שלנו.‬
‫באמת? חבל שאין בארה"ב יותר אנשים כמוכם.‬
‫אצלנו מעדיפים כסף על פני אידאלים.‬
‫אז בואו נדבר על כסף.‬
‫אסכים לקנות את כל הכמות‬ ‫אם המחיר יהיה סביר.‬
‫מה יהיה סביר בעיניך?‬ ‫-שליש מהערך הנקוב שלהן.‬
‫טוב. תן לנו מיליון דולרים‬ ‫וניתן לך המחאות בשווי פי שלושה.‬
‫אני צריך כמה ימים.‬
‫יש לך עד שבת, לפני הצוהריים.‬
‫אתה לא סומך עליו?‬ ‫-לעולם אל תסמוך על אדם זר.‬
‫סע.‬
‫מישל, תפרוט לי, בבקשה.‬
‫מה אתם עושים כאן?‬ ‫-אנחנו הולכים לכלא בגללכם!‬
‫המשטרה צופה על הבית,‬ ‫עוקבת אחרינו לכל מקום.‬
‫תמיד מדובר בך ובמהפכה שלך!‬ ‫תנסה לחשוב על אחרים!‬
‫זאת הפעם האחרונה.‬ ‫-לא!‬
‫זה נגמר. נמאס לי שאתה מסתבך בצרות.‬
‫תעשה בחייך מה שאתה רוצה,‬ ‫אבל אל תערב אותנו.‬
‫פטריק, בוא נלך.‬
‫אן.‬
‫הם עוקבים אחרי כולנו. הם בטוח יודעים משהו.‬
‫רק האמריקאי יודע על הזמן והמקום.‬
‫אולי האמריקאי עובד אצלם.‬
‫אסטוריאנו ואני עקבנו אחריו.‬ ‫הוא מי שהוא אומר שהוא.‬
‫אנחנו צריכים לבטל את זה.‬
‫אסור לוותר על הזדמנות כזאת.‬ ‫הכסף הזה יעזור להרבה אנשים.‬
‫תשמע, לוסיו. אני מצטערת.‬
‫אבל אני לא רוצה לגמור בכלא.‬
‫לא.‬
‫להתראות.‬
‫אני הולכת למיטה.‬
‫תניח לזה.‬
‫זה לא שווה את זה.‬ ‫-אני חייב לעשות את זה, אחרת הם ינצחו.‬
‫"הם"?‬
‫הבנקים, בעלי הכוח, המערכת.‬
‫אם לא נילחם באויבים, הם יתחזקו.‬
‫תעזרי לי.‬
‫בואי. אנחנו יכולים להצליח.‬
‫את ואני, כמו בימים הטובים.‬
‫לא, לוסיו. זה נגמר.‬
‫מאוחר מדי. המטוס ממריא בצוהריים.‬
‫יש מספיק זמן. תעזרי לי להתנער מהם.‬ ‫פעם אחת אחרונה.‬
‫ואז שלושתנו ניסע לבוליביה.‬
‫אמרתי לא. וכמו תמיד,‬ ‫אתה לא מקשיב או לא רוצה.‬
‫זה הכרטיס שלך.‬
‫זה תלוי בך.‬
‫ז'ולייט תתעורר עוד מעט,‬ ‫ואני צריכה לסיים לארוז.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה בנמל התעופה.‬
‫מושלם. בהצלחה.‬
‫- מוסקבה, 1980 -‬
‫מה אתה רוצה? מה אתה עושה?‬
‫אל תדאג, ידידי. רק רגע.‬
‫אתה לא יכול! השתגעת?‬
‫אידיוט!‬
‫איפה היית? מה קרה?‬
‫שלום, אדוני. מה להביא לך?‬
‫קלבדוס, בבקשה.‬
‫וקפה בחלב בשבילי, ושני קרואסונים,‬
‫עם חמאה וריבה.‬
‫אני תמיד רעב בפעולות האלו.‬
‫בוקר טוב. תודה, אדוני.‬
‫היכנסי, חומד.‬
‫אל תדאג. יש זמן. לא תפספס את הטיסה שלך.‬
‫הנה הוא.‬
‫חכה פה.‬ ‫-טוב.‬
‫לא לזוז! שכב על הקרקע!‬
‫סליחה, גברתי.‬
‫זה נגמר, אורטוביה. שיחקת והפסדת.‬
‫לא תצא מזה הפעם.‬
‫איך הם גילו?‬
‫אסטוריאנו, פטיט ז'אן והאמריקאי בכלא.‬
‫היחיד שנעלם הוא פטריק.‬
‫אין מצב.‬
‫שמעתי שהוא הימר יותר מדי לאחרונה‬ ‫והיו לו חובות.‬
‫לו היה מספר לי, הייתי עוזר!‬
‫מה שהוא עשה… זה לא ייאמן!‬
‫השופט ישחרר את אסטוריאנו‬ ‫ואת פטיט ז'אן בערבות.‬
‫אבל התיק שלך‬
‫יהיה קשה יותר.‬
‫בארו, מנהל האבטחה של "סיטיבנק" מתמקד בך.‬
‫הם מבקשים מאסר של 20 שנה,‬
‫ופיצוי של 50 מיליון דולר על הנזק שגרמת.‬
‫עכשיו נדפקנו באמת.‬
‫לוסיו היקר, תמיד ידעתי שאתה אידאליסט.‬
‫וגם איש של מעשים. זה מה שגרם לי להתאהב בך.‬
‫הבנתי שהמאבק תמיד יהיה הדבר הכי חשוב לך.‬
‫אבל הזמנים השתנו.‬
‫המהפכה היא אוטופיה מהעבר.‬ ‫אנחנו חיים בעולם אחר עכשיו.‬
‫המאבק שונה עכשיו.‬
‫בבוליביה, אנחנו לומדים להכיר תרבות אחרת,‬
‫ודרכים אחרות לעזור לאנשים.‬
‫בקיצור, עולם אחר.‬
‫ז'ולייט ואני בסדר.‬ ‫אני חושבת שנוכל להיות מאושרות כאן.‬
‫אני מקווה שתצא מהכלא בקרוב‬ ‫ותוכל לבוא לבקר אותנו.‬
‫ז'ולייט מתגעגעת אליך ואתה יודע‬
‫שתמיד אוהב אותך, בדרך זו או אחרת.‬
‫ז'ולייט ואן.‬
‫אורטוביה, יש לך אורח.‬
‫השופטת רוצה לסיים‬ ‫את הליכי השימוע המקדים לפני המועד האחרון.‬
‫אם היא תצליח, אתה תישאר בכלא עד למשפט,‬ ‫אבל אם נחמוק מזה,‬
‫היא תהיה חייבת לשחרר אותך על תנאי.‬
‫מה נוכל לעשות?‬ ‫-טוב…‬
‫לפי הראיות שנאספו וההצהרות שנגבו,‬
‫לוסיו אורטוביה עומד בראש ארגון‬ ‫שזייף המחאות נוסעים‬
‫של "סיטיבנק" הלאומי הראשון,‬
‫ומימן קבוצות אנרכיסטיות.‬
‫אנחנו מבקשים לסיים את השימוע‬
‫ולקבוע תאריך למשפט.‬
‫בית המשפט מקבל את הבקשות ואת סגירת התיק‬
‫של לוסיו אורטוביה.‬
‫הנאשם רוצה להוסיף משהו?‬
‫כן, כבודה. אני דורש לפסול את המשפט.‬
‫כבודה, מצאנו כמה טעויות בהליכי ניהול התיק.‬
‫פי שניתן לראות במסמכים האלו,‬
‫יש שגיאות בתעתיק השמות והפרטים.‬
‫יש לנו גם חשדות בכל הנוגע לשרשרת הראיות.‬
‫מאחר שתקופת המעצר המרבית לפני משפט‬ ‫מסתיימת ביום שני,‬
‫אנחנו מבקשים שהלקוח שלנו‬
‫ישוחרר בערבות‬
‫עד לתיקון הטעויות בתיק.‬
‫כבודה, זו פארסה שנועדה‬ ‫רק לשחרר את הנאשם ממעצר.‬
‫סליחה, אני לא דובר צרפתית.‬
‫אי אפשר להתעלם מהסוגיות המשפטיות האלו.‬
‫הוא בסיכון גבוה של בריחה, כבודה.‬
‫שקט!‬
‫החוק וחזקת החפות מפשע עומדים לטובתנו.‬
‫לוסיו! לוסיו, לכאן!‬ ‫-רק תמונה!‬
‫סיקרו את התיק שלך בטלוויזיה.‬ ‫אתה ידוע עכשיו.‬
‫תנו לנו לעבור, בבקשה! סליחה.‬
‫מר אורטוביה, נכון ש…?‬ ‫-מר אורטוביה!‬
‫הם אומרים שהוא אידאליסט שנלחם בממסד.‬
‫הוא עבריין. אסור לאפשר לו לשוטט חופשי.‬
‫ובטח שאסור לאפשר להם להפוך אותו לגיבור.‬
‫השופטת שחררה אותו בערבות.‬ ‫אני לא יכול לעשות דבר.‬
‫אתה כן. תמיד אפשר לעשות משהו.‬
‫תעצור אותו. לא חשוב על מה.‬
‫תמצא משהו. תשתול משהו.‬ ‫תפעיל את הדמיון ושלח אותו חזרה לכלא.‬
‫זה החוק, מר בארו.‬
‫זה החוק.‬
‫החוק.‬ ‫-כן.‬
‫כל עוד לוסיו אורטוביה נשאר בסביבה,‬
‫נוכל רק לחכות עד שהמשפט שלו ייפתח‬
‫והשופט יפסוק את עונשו.‬
‫עכשיו, סלח לי, יש לי עבודה לעשות.‬
‫אתה נשמע בדיוק כמו העיתונאים האלו.‬
‫אתה בטח מרוצה שהבחור הזה שדד בנק אמריקאי.‬
‫- האידיאליסט שנלחם בכוחות השררה‬ ‫שוחרר בערבות -‬
‫אתה! בן זונה שכמוך!‬
‫היי! זה לא היה פטריק!‬
‫האיש מ"סיטיבנק" פנה אליי‬ ‫והציע להשיב את החובות שלי. סירבתי.‬
‫כשיצאנו מהבית שלך באותו לילה,‬ ‫עלינו לרכבת ונסענו לכפר.‬
‫טוב, אבל אם זה לא אתה, מי כן?‬ ‫-אני לא יודע, לוסיו.‬
‫אבל זה לא אני. לעולם לא אבגוד בך.‬
‫וכואב לי שחשבת שכן.‬
‫היכנס.‬
‫תגיד לי, תיירי, מה קורה?‬
‫זאת הייתה מלכודת. טוני גרקו היה שוטר סמוי.‬
‫ידעתי שזה לא אחד מאיתנו! הייתי צריך‬ ‫להקדיש יותר תשומת לב. בגדו בי.‬
‫צ'ארלי אלוורז, השותף שלך לתא, סייע.‬
‫צ'ארלי?‬ ‫-הם השתמשו בו כדי להגיע אליך.‬
‫לא יכול להיות. הצלתי את חייו!‬
‫הם איימו עליו ב-20 שנות מאסר.‬
‫בסוף, הוא קיבל 10,000 פרנק‬ ‫וכרטיס טיסה לבואנוס איירס.‬
‫בן זונה מזדיין!‬
‫הנה.‬
‫תאריך המשפט שנקבע.‬
‫מה הסיכויים שלנו?‬
‫לוסיו, אי אפשר להימנע ממאסר.‬ ‫-אני יודע, אבל בכמה זמן מדובר?‬
‫ארבע-חמש שנים.‬ ‫-ארבע-חמש שנים?‬
‫אם יהיה לך מזל.‬ ‫10-12 אם השופט יקבל את כל הסעיפים.‬
‫אן?‬
‫הקליע הבא, לא תראה אותו מגיע.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫אנחנו אלו שאמורים לעקוב אחריך, לא להפך.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫טוב, יש לי מקורות. אתה בטח יודע.‬
‫אני יודע. מה אתה רוצה?‬
‫איומים, טלפונים בשעות מאוחרות…‬ ‫אני חושב שהם רוצים אפילו להרוג אותי.‬
‫למה לבוא אליי?‬
‫כמה זמן אנחנו מכירים? עשרים שנה?‬
‫השנים הטובות בחיינו, כך אומרים.‬
‫וכל הזמן הזה,‬ ‫תמיד שיחקנו בצורה נקייה, נכון?‬
‫הייתי אומר שאני שיחקתי נקי יותר, אבל…‬
‫אם באת לכאן כדי לגלות‬ ‫מי עומד מאחורי זה, אתה טועה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫רכשת הרבה אויבים בשנים האחרונות.‬
‫אולי זה השירות החשאי הספרדי,‬ ‫או סוחרי הנשק ממרסיי…‬
‫בחייך, קוסטלו, אל תתעסק איתי.‬ ‫אתה יודע היטב שאלו האמריקאים.‬
‫אני מצטער, אורטוביה.‬ ‫אבל אתה יודע איך זה עובד.‬
‫איני יכול לעשות דבר בלי ראיות.‬
‫לעזאזל!‬
‫לוסיו.‬
‫שיחקנו נקי במשך 20 שנה,‬ ‫ועכשיו האנשים האלו באים ו…‬
‫חושבים שהם יכולים לעשות מה שבא להם.‬
‫אל תאפשר להם לעשות את זה.‬
‫המשטרה והשירות החשאי מחפשים אותו,‬
‫אז הוא ייעצר תוך שעות ספורות,‬ ‫בלי אפשרות לשחרור בערבות.‬
‫מר בארו,‬
‫תפתור את הבעיה או שתתמודד עם ההשלכות!‬
‫כן, אדוני.‬
‫אתה יודע מה לעשות.‬
‫- הרוח של דה גול עדיין חיה -‬
‫אתה חושב שזה יצליח?‬
‫כדאי מאוד.‬
‫בוקר טוב. איך ישנת?‬
‫עברו חודשים מאז שישנתי חמש שעות ברצף.‬
‫אעזוב בקרוב. אני לא רוצה לסבך אתכם.‬
‫אתה יכול להישאר כמה שתרצה.‬ ‫עזרת למשפחה שלי כשהייתי בכלא, ולא שכחנו.‬
‫תודה, אבל אם הכול ילך כשורה,‬ ‫אשן בשלווה בקרוב.‬
‫מה שאתה צריך, לוסיו. אני איתך.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫היי, מה קורה?‬
‫למה אתה מסתכל עליי ככה?‬ ‫-אבא אמר לי ששדדת בנקים.‬
‫ושפגשת פעם את צ'ה. זה נכון?‬
‫- מנהל -‬
‫זה יצא משליטה.‬
‫המחאות נמצאו בהולנד, בבלגיה ובגרמניה.‬
‫חבילה אחת הגיע ממקסיקו. נדפקנו!‬
‫הלו?‬ ‫-אן.‬
‫לוסיו?‬
‫מה שלומך? מה שלום שתיכן?‬
‫טוב, אנחנו בסדר. ואתה? מה קרה? באמת ברחת?‬
‫את יודעת שאני לא אוהב שאומרים לי מה לעשות.‬
‫אני מתגעגע אליכן מאוד.‬
‫מה אתה מתכנן, לוסיו?‬
‫אני אטפל בזה. אני אסדר הכול ואצטרף אליכן.‬
‫נוכל להתחיל מחדש.‬
‫המצב השתנה, ואתה יודע את זה.‬
‫זה אבא? תני לי לדבר איתו.‬
‫הנה ז'ולייט.‬ ‫-אבא?‬
‫שלום, יקירה. מה שלומך?‬
‫הכול טוב. ואתה? מה אתה עושה? מה שלומך?‬
‫אני? עובד, כרגיל.‬
‫טלפון ציבורי בכיכר לאפייט.‬
‫דודה שלך באמת אמרה את זה?‬
‫היא גם אומרת שאתה משוגע‬ ‫ושיהרגו אותך ממש בקרוב.‬
‫אל תקשיבי לה. היא המשוגעת.‬
‫טוב, אני חייב לסגור.‬
‫אבא! תבטיח לי שלא תיהרג.‬
‫אני מבטיח.‬
‫ושתבוא לבקר אותנו.‬
‫אני אבוא ממש בקרוב.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫תגידי לאמך שאני אוהב אותה גם.‬
‫תוכל להגיד לה בעצמך כשתבוא.‬
‫כן, את צודקת. אגיד לה בעצמי.‬
‫להתראות, אבא.‬
‫להתראות.‬
‫אני לא חמוש!‬ ‫-שכב על הקרקע!‬
‫אני לא חמוש!‬ ‫-על הקרקע!‬
‫הסיוט הזה מגיע סוף סוף לסיומו.‬
‫אני מת לחזור כבר לניו יורק‬ ‫ולאכול המבורגר אמיתי.‬
‫מבין אותי, קוסטלו?‬
‫טוב, הוא הסגיר את עצמו.‬ ‫-לא הייתה לו ברירה.‬
‫הוא רוצה לדבר איתך.‬
‫אני לוסיו, לוסיו אורטוביה.‬
‫אני יודע. אני לא לוחץ יד עם פושעים.‬
‫אלוהים! אתה הפושעים!‬
‫אתם רק משחיתים את העולם‬ ‫בכסף ובמלחמות שלכם!‬
‫סיימת את הנאום האנרכיסטי שלך?‬
‫אני כאן רק כדי לוודא שהמשפט יהיה הוגן.‬
‫מה לגבי עסקה?‬
‫מצטער, אבל אנחנו לא נושאים ונותנים.‬
‫זה יתפרש כסימן לחולשה וישמש תקדים נוראי.‬
‫טוב, אני חושב שההצעה שלי תעניין אותך.‬
‫הבוסים שלי רוצים‬ ‫שתקבל את העונש החמור ביותר שאפשר.‬
‫זה לא נתון למשא ומתן.‬
‫אבל ההמחאות המזויפות האלו‬ ‫ימשיכו להופיע בכל העולם.‬
‫תפסתם אותי, אבל לא את הגלופות שלי.‬
‫הם ימשיכו להדפיס.‬
‫ההמחאות המזויפות ימשיכו להגיע.‬
‫במוקדם או במאוחר, נמצא את הגלופות‬ ‫ואת שאר החבורה שלך.‬
‫אולי. אבל בינתיים,‬ ‫הבנק שלך ימשיך להפסיד כסף.‬
‫הרבה כסף.‬
‫מר בארו, הבעיה שלכם‬ ‫לא תיפתר אם תכלאו אותי.‬
‫בסדר, אז בוא נעשה עסקה.‬
‫תן לי את הגלופות‬ ‫ונשקול להסכים להפחתה בעונש.‬
‫יש לי רעיון אחר.‬
‫אתן לך את הגלופות,‬
‫והבטחה שלי שהמחאות מזויפות נוספות‬ ‫לא יגיעו יותר למשרד שלכם בניו יורק.‬
‫בתמורה,‬
‫תבטלו את האישומים,‬
‫ותפצו אותי בצניעות על אי הנוחות שנגרמה לי.‬
‫מה? יצאת מדעתך?‬
‫ב"סיטיבנק" לא יקבלו סחיטה כזאת.‬
‫עם מי אתה חושב שאתה מדבר?‬
‫תחשוב על זה.‬ ‫המחאות הנוסעים הן מוצר הדגל שלכם,‬
‫אבל בצרפת, בנקים רבים הפסיקו לקבל אותן‬
‫בגלל מספר הזיופים הרב שנמשך.‬
‫אתה תחליט אם זה יתפשט לשאר העולם.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אם זה יימשך כך,‬
‫"סיטיבנק" יאלץ להפסיק‬ ‫למכור את ההמחאות כדי למנוע הפסדים.‬
‫זאת תהיה, למעשה, הודאה פומבית שהובסתם.‬
‫תחשוב איך זה ישפיע על התדמית של "סיטיבנק".‬
‫שלא לדבר על הבוסים שלך,‬ ‫שיראו שלא הצלחת לסדר את זה,‬
‫יחשבו שאתה לא ראוי, ויפטרו אותך.‬
‫קבל את ההצעה שלי, והבעיות שלך ייפתרו.‬
‫תקשיב לי. כולם מנצחים.‬
‫כולם.‬
‫היכנס.‬
‫אל תדאג, הכול מסודר.‬
‫מצטער, אבל לימדו אותי לא לבטוח באיש.‬
‫במיוחד לא בבנק. אם לא ארד תוך 20 דקות,‬ ‫הם ידעו שזה תכסיס.‬
‫יש לך הרגל מוזר לחשוב שאנחנו הפושעים.‬
‫הסכום שנקבע.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תדאג. הם לא מזויפים.‬
‫ואלו ההמחאות המזויפות האחרונות שתקבלו.‬
‫איך אוכל להיות בטוח בזה?‬
‫טוב, אני נותן לך את המילה שלי.‬
‫המילה שלך?‬
‫אין לך ברירה אחרת.‬
‫הנה הוא.‬
‫נו?‬
‫מה קרה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫הפעם, הפשפש הכניע את הפיל.‬
‫אירוני, נכון?‬
‫בנאי פשוט הכניע את הבנק החזק ביותר בעולם.‬
‫הצלנו את כל העסק שלנו בתמורה לתשר קטן.‬
‫לא אמרו לך אף פעם, קוסטלו?‬
‫הבית תמיד מנצח.‬
‫- טקקומה, בוליביה -‬
‫- ספרד 82 -‬
‫מה שלום הבנות שלי?‬
‫אבא! אתה כאן!‬
‫כמובן. המשפחה תמיד במקום הראשון.‬ ‫את כל כך יפה וגדולה!‬
‫הצלחת.‬
‫את יודעת כמה אני עקשן.‬
‫זה יחסר לך.‬
‫לא, כי המאבק נמשך.‬
‫- בנק -‬
‫אתה לא חושב…‬ ‫-לא.‬
‫אני חושב שהמקום זקוק לשיפוץ.‬
‫לרצף את החזית, לצבוע את הקירות, לרתך…‬
‫וכך הלאה.‬
‫בהחלט. בוא.‬
‫איש לא יודע כמה כסף לוסיו דרש‬ ‫מ"סיטיבנק" למען המטרה האנרכיסטית.‬
‫בכל פעם שנשאל על כך, הוא ענה, "הרבה".‬
‫זמן קצר אחרי פרשיית אורטוביה,‬
‫הבנקים הגדולים החלו לחפש חלופות להמחאות.‬
‫באמצעות שנות ה-80,‬ ‫כרטיסים וכספומטים החלו לתפוס את מקומן.‬
‫לוסיו היה בנאי ואנרכיסט כל חייו.‬
‫הוא כתב שני ספרים,‬ ‫"מהפכה על הגג" ו"האוטופיה האישית שלי".‬
‫לוסיו ואן נפרדו,‬ ‫אבל נשארו חברים טובים כל החיים.‬
‫לוסיו נפטר ב-18 ביולי, 2020,‬
‫ונהפך לסמל‬ ‫עבור אנרכיסטים חדשים וליברטריאנים.‬
‫אנו אסירי תודה להשראה‬ ‫שלוסיו אורטוביה העניק‬
‫וימשיך להעניק לכל מי ששואף לעולם טוב יותר‬ ‫ומאמין שפשפש יכול לנצח פיל.‬
‫איש מבני משפחתו של לוסיו אורטוביה‬ ‫לא השתתף בהפקת הסרט.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬