Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ACEST FILM E INSPIRAT DIN FAPTE REALE.
CU TOATE ACESTEA, UNELE PERSONAJE, FAPTE, LOCURI,
DIALOGURI ȘI NUME AU FOST MODIFICATE ÎN SCOP ARTISTIC.
„E GREȘIT SĂ JEFUIEȘTI O BANCĂ, E ȘI MAI GREȘIT SĂ O FONDEZI.” BERTOLT BRECHT
AEROPORTUL DIN PARIS
Baftă!
INTRARE
Bună ziua! Sunt Lucio Urtubia.
Rahat!
- Ce e? - I-a anunțat cineva.
Cum?
Poliția e afară. Ai banii?
Da. La naiba!
L-ați văzut?
Inspectorul Costello.
Pe unde ești?
- Acolo! - Ne-a văzut.
- Ticălosul! - Nu va scăpa din nou.
Stai!
Și acum? Ce facem?
Tu! Stai!
M-ați confundat.
UN OM DE ACȚIUNE
CU 20 DE ANI ÎN URMĂ
Hoțule!
Ticălosule!
Lucio!
- Tată. - Nu mai rezist.
Habar nu ai cât de tare doare.
Lucio,
înțelegi ce vreau să îți cer, nu?
Ești singurul din această casă
care are curajul să facă ce e de făcut.
Dumnezeule.
BANCĂ
Salut, Urtubia! Cum e tatăl tău? Cum se simte?
- E pe moarte. - Doamne!
Asta e viața. Se și termină.
- Ne rugăm pentru el. - Nu de asta avem nevoie.
Ci de bani, ca să cumpărăm morfină și să nu mai sufere.
Aș vrea să te ajut, dar, cum i-am zis mamei tale,
nu acordăm împrumut fără garanție.
Aveți mulți bani. Dați-mi doar 5.000 de pesete.
Asta-i bancă, nu casă de caritate.
Voi recolta toată vara și o să-i returnez.
Tatăl meu suferă îngrozitor. Vă rog, ajutați-l!
Regret, dar cuvântul unui puști nu e o garanție.
Mai ales dacă-i fiu de republican.
Du-te acasă, puștiule!
Ia-mă cu tine, Satur.
Lucio, nu poți pleca nicăieri până nu faci armata.
Vreau să plec de aici.
- Vreau și eu la Paris. - Nu e vacanță.
- Voi lucra ca servitoare. - Și eu pot să muncesc.
Aici vom fi mereu săraci și niciodată liberi.
Fă-ți armata, iar când vei fi lăsat la vatră,
caută-mă. De acord?
ZECE ANI MAI TÂRZIU
- Saturnina! - Lucio?
Uită-te la tine!
Scoteam cu gălețile lucruri din depozit.
Pături, bocanci, unelte…
Soldații au multe!
Le acopeream cu resturi și le scoteam odată cu gunoiul.
- Tu și schemele tale. - Mai am și idei!
Idei care te bagă în bucluc.
N-o să mai lași nimic soldaților din Logroño.
Dă-i naibii! Oricum, cineva ne-a dat în gât.
Poliția militară mi-a prins amicii, dar eu am scăpat.
- Întoarce-te. - Nici vorbă!
Sunt dezertor. De mă întorc, mă închid sau mă împușcă.
Ca să repari lucrurile.
Nu mă întorc. Sunt sătul de soldați,
de ordine și de cântat Cara al Sol mereu.
Eu sunt, scumpo.
Bună!
Patrick, fratele meu, Lucio. Lucio, el e partenerul meu.
Încântat.
- Lucrează la Monetărie. - Mă angajează și pe mine?
În fabrică lucrează doar specialiști autorizați.
Dar am un prieten care e maistru.
E de încredere?
- Ce zice? - Dacă ești de încredere.
Desigur, cumnate!
- E fratele meu. - Bine, vorbesc cu amicul meu.
Tinere, las-o mai ușor!
Ziua e lungă și ne faci să dăm prost.
Dacă o las mai ușor, obosesc.
- Atunci, pune mai puține cărămizi. - Da.
Ești surd? M-ai auzit?
Nu sunt surd. Tu?
Tinere, există niște reguli aici.
Noi, veteranii, le stabilim.
Germinal e cel mai în vârstă.
Faceți cum poftiți, la fel voi face și eu.
Republicani, socialiști, progresiști,
staliniști, troțkiști, anarho-sindicaliști…
Cum naiba să câștigăm războiul? Nu cădem de acord nici între noi.
Îmi amintesc lupta cu acoliții Partidului Comunist pentru păstrarea acelor bunuri.
- Muniția furată din Mieres! - Știu.
Am fost membru al Progresiștilor Catalani,
al Sindicaliștilor Independenți și al Republicanilor de Stânga.
Tu, navarezule?
- Tu ce ești? - Eu?
- Habar nu am. - Trebuie să fii ceva.
Presupun că sunt comunist.
„Comunist.” Dar nu-ți place să primești ordine.
Ești anarhist.
Anarhist?
Adică?
ADUNAREA CONSTITUANTĂ A ASOCIAȚIEI ANARHISTE
- La muncă! - Du-te, vin și eu.
Poftiți, tovarășe.
Pe aici.
Uite, Lucio. Acesta e Bakunin.
Împreună cu Proudhon și Kropotkin, a pus bazele ideologiei anarhismului.
Fără religie, fără stat. Libertate, muncă și colectivism.
Și aici, în Franța, sunt nume mari.
Ca Louise Michel, revoluționara-cheie a Comunei din Paris.
A spus: „Puterea e malefică și tiranică. De aceea sunt anarhistă.”
Sâmbătă, în 30! Adunarea Constituantă a Asociației Anarhiștilor!
Sébastien Faure voia crearea unei societăți
de oameni liberi și egali, fără guvern și fără bani.
Banii sunt cel mai mare rău făcut umanității.
Banii corup totul.
- Sâmbăta viitoare. - Bună! Ce-i asta?
- O zi bună! - E a voastră?
Buenaventura Durruti. Jefuia bănci.
Din cauza exploatării muncitorilor și a inegalității din lume.
Zicea că prin acțiune directă oprim nedreptatea și începem revoluția.
Nu mai sunt oameni ca el.
Cu excepția lui Quico Sabaté, amicul meu.
A furat 50.000 de pesete de la o bancă din Barcelona.
- Nimic. - Nu e nimic?
Oricine refuză autoritatea și se luptă cu ea e anarhist.
- Dă-mi hârtia! - Nu e nimic!
Aveai dreptate. Sunt anarhist.
Mai mult decât toți ăștia laolaltă.
De ce îi bateți?
- Ești teafăr? - Da, sunt tare ca piatra.
Atenție!
Nicio grijă! Conduc din pruncie!
Ce zicea poliția?
Lucio, dacă vrei să rămâi în Paris, învață franceza.
ȘCOALA DE LIMBI MODERNE
Ce mai faci, Lucio? Cum merge cursul de franceză?
Ce zici?
Nimic.
Am nevoie de o favoare.
Desigur, orice ai nevoie. Ce e?
Pregătește-i ceva de mâncare. E lihnit.
E sus, în mansardă.
Aici.
Ia valiza.
Ia-o înainte.
- Locuiești singur aici? - Sigur.
Să nu ai încredere în străini!
- Trebuie să ascund armele undeva. - Al dracului să fiu!
Tu cine ești?
Eu sunt Quico. Quico Sabaté.
- Quico! - Tu?
Lucio Urtubia.
Și ai ceva de mâncare? Pâine, cârnat, brânză? Orice e bun.
Sigur.
Am cârnat afumat din sat.
Grozav, tinere!
- Miroase grozav! - Atât s-a putut din ce aveai în frigider.
Nu crezi că gătitul e pentru femei, nu?
Eu? Nu știu.
Dacă îți petreci viața în mișcare, ar trebui să înveți.
Chiar ai furat 50.000 de pesete de la o bancă?
Nu crede tot ce citești în ziare.
Erau doar 30.000 acolo. Bancherii vor spune mereu că a fost dublu.
- Ca asigurările să le dea mai mult. - Am pățit ceva asemănător.
- Da? - Am luat două pesete din biserică.
- Preotul a spus că am luat cinci. - Ticăloși!
Preoții și bancherii sunt la fel.
Te-ar fura chiar și când îi furi tu.
Nemernici!
Deci și tu ești un om de acțiune, nu, tinere?
Să vedem dacă e așa.
- Ascultă. N-o faci dacă nu vrei. - Sigur că vreau, dar am puține emoții.
E normal. Cu toții avem emoții prima dată. Dar nu lăsa teama să te paralizeze, bine?
- Nu e prima oară. - Cum adică nu e prima oară?
Cu mult timp în urmă, am încercat să jefuiesc banca din sat.
- Cum așa? - Tata avea nevoie de bani.
Și?
N-a mers bine.
Înțeleg.
Uite, tinere.
Vom intra în banca aia și n-o vom jefui.
O vom expropria.
O vom face în cinstea tatălui tău. Ce părere ai?
Să mergem!
Ține asta.
- Cum zici „toți la pământ”? - Tout le monde au sol.
Sau ceva de genul.
Tout le monde au sol.
GHIȘEUL 2
Pentru Dumnezeu!
La pământ!
Haide, la podea!
Mâinile sus!
GHIȘEUL 1
CASIERIE
Haide!
Nu uita că ei sunt hoții, da?
Du-te după tejghea!
Haide! Repede, la naiba!
Banii!
Haide!
Haide, tinere!
Banii!
Rapid!
Hai, tinere!
Ești sigur?
Hai să plecăm, tinere!
Ușurel! Fii calm.
Așa.
Ce facem? Luăm metroul?
Avem bani destui. Urcă în taxi!
Puștiule, vom sărbători cu calmari și ceapă prăjită.
Tremuram tot și-mi bubuia inima.
- Nu sunt făcut pentru jafuri. - De ce? Te-ai descurcat. Ascultă.
Data viitoare, nu mai țopăi și folosește ușa!
Ce facem cu banii?
Mereu îi împart în trei.
Prima ajunge la grupările anarhiste locale.
A doua, la amicii din închisori și la familiile lor.
Iar a trei aparte…
pentru cei care au jefuit.
- Pentru noi? - Sigur că da.
Vom cumpăra mâncare, vom plăti chiria,
cumpărăm o mașină.
Nu putem fugi mereu cu taxiul.
Știi să conduci?
- Nu. - Deci avem nevoie de un șofer.
Bună ziua!
Dle, nu puteți parca aici.
Regret, nu știam.
Stau doar un minut.
Fugi!
- Fugi! Pornește-o! - Hai!
Urcă rapid!
Calc-o!
Aveți grijă!
Ești teafăr?
Da! Să mergem!
Rahat!
- Ne prind! - Nu merge mai repede.
- Ce faci? - Tu ce crezi?
- Ai putea nimeri pe cineva. - Nicio grijă!
Dle inspector Costello, a avut loc un jaf bancar în Districtul 6.
Martorii spun că vorbeau cu accent străin.
Dă-i-i!
Îi împărțiți prin cartier, da?
Acum sunt pe mâini bune.
Calc-o, Asturiano!
POLIȚIA
Au fost doi, dle.
Aveau accent spaniol și au numit-o expropriere.
Anarhiști spanioli.
Îi poți identifica?
Nu, aveau ciorapi pe cap.
Dar le-aș recunoaște vocile.
Nu-ți face griji. Cred că știu unde să-i caut.
Ca să-i răspund tovarășului Michel, noi, muncitorii spanioli exilați,
suntem răspunzători să răspândim cuvântul printre voi,
camarazii noștri francezi. Revoluția nu e o utopie.
- Revoluția e un vis ce poate fi realizat. - Bine zis!
Noi, francezii, vrem slujbe și siguranță, nu revoluții sau lupte de clasă.
Lupta de clasă e mai actuală ca oricând.
Bogații se îmbogățesc, iar săracii sărăcesc.
Ce spune?
Mentalitatea oamenilor se mai schimbă.
Lumea are nevoie de o nouă ordine socială și politică.
Nu. Avem nevoie să stabilim noi principii teoretice.
E nevoie de mai puține vorbe și mai multă acțiune!
Să luptăm pentru justiție și egalitate.
- De asta e nevoie. - Bine zis, Lucio!
Ce înseamnă asta?
Poliția! Vine poliția!
Poliția!
Repede, trebuie să plecăm!
Hai cu mine, Lucio!
„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
Următorul!
„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
Următorul!
„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
Mai tare!
„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
El e.
Cel puțin… așa cred.
Dă-l jos!
- Cum te numești? - Lucio Urtubia.
Uite, Urtubia. Nu ai antecedente.
Mai bine mărturisești și restitui banii.
Judecătorul va fi îngăduitor. Vei primi cel mult doi ani.
Uitați-vă la mâinile mele!
Sunt pline de tencuială și vopsea.
Sunt un simplu constructor. N-am legătură cu băncile.
Dle inspector!
E ceva aici!
Ce e acolo?
Banii? Armele?
Doar niște reviste cu fete goale.
După Turnul Eiffel, dra Bardot e monumentul Franței.
Bine… Știi ceva?
Te cred vinovat.
Mai devreme sau mai târziu, îi prind mereu pe cei vinovați.
Bună!
Știi ceva de Quico?
Am ascuns armele și a plecat.
Navarezule, vino aici. Vino!
Uite ce ați făcut.
Germinal, dacă băncile ne fură, noi trebuie să furăm de la ele.
- Iisuse, vorbești ca Quico! - Și ce e cu asta?
Quico e un fugar. Nu are nici casă, nici familie.
N-are viitor. Așa vrei să ajungi?
Așa e, tinere.
Dacă vom continua să jefuim bănci,
vom ajunge în închisoare sau la morgă.
Ți-e foame, tinere?
Bărboșii ăștia au aprins scânteia. Ne arată calea.
Dar nu suntem în Cuba. Nu ne putem impune cu armele.
Nici nu avem arme.
Știu, dar dacă expropriem bănci, putem jefui o fabrică de muniție.
Cui le vom da? Suntem prea puțini.
Germinal zice că revoluția e posibilă dacă răspândim cuvântul
și atragem oameni.
- E nevoie de o tiparniță, nu de arme. - Acum Germinal vrea să fiți tipografi?
Nu jefuim bănci, dar tot facem ceva. Nu?
Uite…
- Voi trece granița. - Dacă mergi în Spania, te vor ucide.
Prefer să mor luptând cu fasciștii decât să lipesc afișe aici.
Ar trebui să faci la fel. Ești născut pentru asta.
Știu asta din prima zi.
Nu, Quico, asta nu e calea mea.
Bine, tinere.
Cred că ne luăm rămas-bun.
Ia asta.
- Nu, e briceagul tău. - Ia-l!
Ia-l!
- Hai! - La naiba!
Mi-ai fost ca un tată.
Ca un tată? Nu sunt atât de bătrân!
Poate un frate mai mare.
Sau un văr din satul cu cârnați afumați.
Un văr.
- Dă-mi și mie. - Ține.
Ne trebuie un împrumut de 10.000 de franci pentru o tiparniță.
Regret, dar…
nu aveți venit fix, nici proprietate.
- E imposibil. - Domnule…
suntem muncitori cinstiți, iar cuvântul nostru e sacru.
Promitem să returnăm cei 10.000 de franci în cinci ani.
Regret, dar nu ne putem pune încredere în cuvântul oamenilor,
doar în finanțele lor. M-ați înțeles?
- Ușurel! - Bănci nenorocite!
Acum intri în bănci neînarmat?
E Crăciunul. Nu aveți nimic mai bun de făcut?
- De Crăciun ne vizităm prietenii. - Ce doriți?
Mă urmăriți de câteva săptămâni. Sunt un simplu constructor.
Un informator ne-a spus…
că veți imprima materiale de propagandă.
Și ce v-a mai spus „informateur”-ul?
Că jafurile s-au oprit.
Sau nu ești așa curajos fără Sabaté, prietenul tău.
Ai auzit numele ăsta? Quico Sabaté.
Presupun că n-ai citit ziarele de azi.
Adevărul e că e păcat.
Mi-ar fi plăcut să te arestez. Să te închid în La Santé.
Asta e viața.
Crăciun fericit, Urtubia!
QUICO SABATÉ, ÎMPUȘCAT DE POLIȚIȘTI DECESUL UNUI BANDIT
Pentru Quico.
Toată lumea la pământ!
Sunt banii dv. sau ai băncii?
- Acum i-am scos. Ai mei. - Păstrați-i!
- Tu! - Nu trageți, vă rog! Luați orice!
- Să mergem! - Hai!
9.900. Poftim! Cei 10.000 de franci, domnule.
Mulțumesc.
Cum vă numiți?
Jeanette. Dar toți îmi spun Micuța Jeanne.
Lucrați de mult aici?
De la 14 ani, e tot ce știu să fac.
- Șeful dv. zice că vorbiți spaniolă. - Da, mama e din Cuenca.
Avem nevoie de un om de încredere la aparatele astea.
Știu tot ce e nevoie și sunt de încredere.
Sigur? Cu cine ați votat ultima oară?
Cu nimeni! Nu cred în politicieni.
- Ați făcut o prostie! - Aveam nevoie de o tiparniță. Iat-o.
Bine, voi cere sindicatului să se ocupe de asta.
Niciun sindicat. E tiparnița mea!
Cine te crezi tu?
Un anarhist! Nu accept ordine și nu mă explic. Tu m-ai învățat.
Da.
Și vei fi pe cont propriu?
- Asturiano, vino! - Vin mai târziu.
Să fiu al naibii!
Veți înfrunta consecințele!
Hai, Joseph!
Crezi că Germinal e informatorul?
Sunt sigur. Pariez cu viața.
- 'Neața! - Bună dimineața!
- 'Neața!
- Aveți broșurile noastre? - Da, acolo.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Faceți-vă utili dacă vreți!
Cu cât mai mulți, cu atât mai bine.
- La revedere! - La revedere!
GREVĂ UNIVERSITARĂ UNIVERSITATEA NANTERRE
FRUMUSEȚEA E PE STRADĂ
MERGEM PÂNĂ LA CAPĂT
Vă rugăm să părăsiți campusul, altfel vă scoatem cu forța!
TRĂIASCĂ GÂNDIREA CRITICĂ NANTERRE UNITĂ
Revoluția burgheză a fost una legislativă,
cea a clasei muncitorești a fost una economică,
a noastră trebuie să fie socio-culturală,
deoarece ne dorim ca bărbații și femeile să fie egali și liberi.
Arată-ne țâțele!
Dispăreți de aici! Ajunge!
Sistemul politic e condus de o castă
care nu ne reprezintă, iar noi, tinerii,
cu convingerea și abilitatea de a ne mobiliza,
putem schimba acest sistem. Putem schimba lumea!
Haide, scumpo! Arată-ne țâțele!
Mai întrerupe-o o dată și îți sparg fața. Dispăreți de aici amândoi!
- A ieșit bine? - Da, a fost grozav.
- Sunt mulți oameni. - Da, mă bucur.
- Mersi că l-ai oprit pe idiot! - Mi-am făcut datoria de cetățean.
- Ești spaniol? - Da. E evident?
- Cam bătrân pentru universitate. - Tu mi-ai dat invitația.
- Chiar? - La tipografie. Mai știi?
Nu știu, am dat foarte multe. Mă bucur că ai venit!
Nu știu. Mi s-a părut important.
E foarte important.
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
- Îți place să primești ordine? - Nu prea.
Dar să vezi săracii sărăcind, iar bogații îmbogățindu-se?
Nu.
Părăsiți campusul sau veți fi forțați s-o faceți!
- Preoții și politicienii impunându-se? - Deloc!
Înseamnă că ești de-a noastră. Te alături grupului de anarhiști?
Ce zici?
Avem nevoie de oameni ca tine. Femei idealiste, inteligente. Curajoase!
Fugi!
Atenție! Să plecăm de aici!
Nemernicii ăia!
Mereu în același loc.
Văd că tu și autoritățile nu vă înțelegeți.
Apropo, cine ești? Nici nu știu cum te cheamă.
Sunt Lucio Urtubia și sunt constructor.
Și anarhist. Și…
Și?
- Chiar vrei să știi? - Sigur. Fac față.
Și jefuiesc bănci.
- Ca Arsène Lupin. - Vorbesc serios.
Sunt activist convins.
Cu banii luați din bănci ne susținem cauza.
- Vorbești serios? - Absolut. Și tu? Cum te numești?
Sunt Anne, studentă la biologie și vreau să schimb lumea.
E un loc minunat. E frumos, dar cum ți-l permiți ca studentă?
Părinții mei mă ajută. Tata e om de afaceri.
Deci ești o mică burgheză.
Una care vrea să-și convingă tatăl să colectivizeze compania
- …și s-o lase în mâna muncitorilor. - El ce spune?
Că poliția nu ne bate destul de tare.
Nu dansezi?
Eu?
Mi-e bine aici.
Haide!
- Hai! - Nu știu să dansez.
Sigur că știi. Mișcă picioarele!
Hoț de bănci și mare anarhist, dar nu prea cunoști femeile.
Spaniolul s-a îndrăgostit.
Acum face dragoste, nu război.
Dle inspector.
- Domnule comisar! - Costello, sper că ai noutăți.
S-a îndrăgostit.
Excelent! Parisul cheltuiește mult pentru combaterea criminalității,
și inspectorul-șef stă degeaba de săptămâni
pe o grămadă de bani, trăgând cu ochiul.
Credeți-mă, șefu', urmează să facă o mișcare…
Ce? Să se sărute pe Champs Élysées?
Șefu', pun pariu că intră iar în acțiune.
Ți-am tot repetat. Fără dovezi, nu există caz.
Așa că mișcați-vă dosurile și ocupați-vă de cazurile reale adunate pe biroul meu!
Tensiunea dintre SUA și Cuba e în creștere.
Construirea rampelor de lansare a rachetelor pe insulă
l-a obligat pe Kennedy să desfășoare o blocadă navală.
Guvernul va supraveghea îndeaproape…
Președintele SUA a anunțat că va lua măsuri imediate…
Americanii vor să-l termine pe Castro și revoluția.
- La naiba! Să facem ceva! - Cuba e cam departe?
- Am putea tipări broșuri. - Nu, nu e de ajuns.
Ce putem face?
Într-o tipografie poți face mai multe decât broșuri.
Putem tipări documente
și pașapoarte false.
MUNCĂ DE CALITATE
Ce faci, Patrick?
- Pe aici, îmi caut de lucru. - Incredibil că au concediat 20 de oameni.
Știu. Nu-mi aminti!
Pot să-ți ofer o slujbă.
Ce slujbă?
Una potrivită pentru un expert în tipărire de bancnote.
- Doar nu vrei să falsifici franci. - Franci? Nici vorbă!
Falsificăm dolari.
Glumiți, nu?
Sunteți nebuni!
Avem un plan.
Nici vorbă. În plus, sora ta m-ar ucide.
Ascultă, Patrick.
Sora mea nu trebuie să știe. Și vei aduce salariu în fiecare săptămână.
Dacă vrei să stai aici ca un pensionar…
Care e cea reală?
Sunt identice. Doar un expert le-ar putea deosebi.
Trebuie să verificăm.
- 'Neața! - 'Neața!
Vream să cumpărăm franci.
Sunt foarte noi.
Suntem în luna de miere.
- Mersi, Lucio. - Oamenii merită ce e al lor.
Cum?
- O să avem un băiețel Urtubia? - Sau fetiță.
Dnă ambasadoare, aceste bancnote sunt ca o bombă nucleară.
Dacă fabricăm milioane de dolari și inundăm lumea cu dolari falși,
băncile americane vor intra în colaps. Dolarul se va devaloriza.
Vorbiți cu Castro!
Imposibil! Suntem ascultați.
Dar Che vizitează Uniunea Sovietică și trece prin Paris în câteva săptămâni.
Vorbiți cu el!
Vreau să-i prezint planul.
Bună! Sunt Lucio Urtubia.
Dna ambasadoare vă așteaptă.
Lucio, intră!
Ai cinci minute. Fii plăcut.
Arată-i materialul, prezintă-i planul, mulțumește-i și pleacă.
Bun? Și, deși ai vrea, nu te certa cu el!
Nicio grijă. Sper doar să nu mă blochez.
E acolo.
- Aici? - Da. Poți intra.
Ești tipul cu dolarii.
Reprezint un grup revoluționar, la fel ca voi.
Dle comandant, putem pune punct capitalismului.
- Și avem un plan s-o facem. - Cu dolari? Falși?
Bancnotele pot fi armele noastre.
Sunt aproape perfecte. Doar un expert le poate diferenția.
Dle comandant.
Dacă producem milioane și inundăm lumea cu dolari falși,
băncile americane intră în colaps. Banii nu vor mai avea valoare. Îi ruinăm.
Punem capăt capitalismului și schimbăm lumea!
Sigur.
Cu ce te ocupi?
Sunt constructor. Dar uneori am idei.
Constructor…
Un plan ingenios, spaniolule!
Dar SUA e o țară prea puternică.
E prea bogată ca să se scufunde cu dolari falși.
- Dar dacă… - Camarade…
Purecele nu poate ucide elefantul.
Ticălosul!
- Ce e? - I-a anunțat cineva.
Rahat!
Inspectorul Costello.
- Ne-a văzut. - Ticălosul!
Și acum? Ce facem?
Bani!
Tu! Stai!
M-ați confundat.
Costello, către toate unitățile. Urtubia a scăpat! Supravegheați ieșirile!
- Uite-l! - Unde?
Acolo! V-am spus eu.
Urtubia e afară! Arestați-l imediat!
E lângă taxiuri și are ochelari de soare! Acum!
Ți-am spus!
Urtubia, mereu îi prind pe cei vinovați.
Nu-ți face griji. Prima zi e cea mai grea.
Dar te vei obișnui în curând.
Da, e dezgustător, dar te vei obișnui în curând.
Nu!
Oprește-te, Urtubia! Acum!
- Ești teafăr? - Da, du-te în mă-ta!
M-ai salvat, spaniolule!
- Hai la infirmerie! - Da.
- Ce s-a-ntâmplat? - Nimic.
Am vândut cecuri false unora din Marsilia. Planul perfect!
Și al meu. Uite unde am ajuns.
Închisoarea e plină de planuri perfecte eșuate.
Lucio, el e Thierry. Va fi avocatul tău.
- Te vom elibera. - Și pe ceilalți?
Au declarat că nu știu nimic. I-au eliberați pe cauțiune.
Cum au făcut cu Anne.
În privința ta nu s-au decis,
însă nu ai antecedente, deci ar trebui să te elibereze și pe tine.
Va fi bine. Vei vedea.
Și, apropo, numele ei va fi Juliette.
- E fetiță? - Da.
Scoate-mă de aici!
Nicio grijă. O să ieși într-o săptămână.
- La naiba! Anne a născut deja. - Să nu faci prostii! Mai ai puțin.
- Asta a zis avocatul și au trecut luni. - Rămâi calm!
Urtubia. Ți s-a acordat eliberarea condiționată.
Du-te să-ți cunoști fetița!
OPT ANI MAI TÂRZIU
Poftim!
Ce dracu' e asta? Unde sunt banii mei?
Asta e, Lucio. Sunt cecuri de călătorie.
Îi dai în schimbul banilor la orice bancă.
Dai hârtia asta și primești bani?
Da. Și la magazine. Ăsta e viitorul.
Aș prefera bancnote.
Asta primești săptămâna asta. Vrei sau nu?
- Ce rahat! - Știu.
- Ne vedem! - Da!
- E o pisică? - Da.
Ești sigură? Arată ca o girafă.
A venit tata!
- Ce fac fetele mele? - Super!
- Știi ceva? - Ce?
Am luat nouă la matematică.
Meriți un premiu.
Un ecler! Mulțumesc, tată!
Să mergem!
23,30 de franci, vă rog.
Am doar zece. Pot plăti restul în câteva zile?
Băncile nu ne lasă să respirăm.
Regret. Puteți lua doar ce plătiți.
Puteți plăti cu asta.
- Cu asta? - Desigur, trebuie să semnați aici.
Bine.
Cum se numesc?
Cecuri de călătorie. Le schimbi la orice bancă din lume.
Și la supermarketuri. Dai hârtia asta de rahat și primești bani.
- Ce invenție! - Gata cu jafurile! Ăsta e viitorul.
Nu știu, Lucio. Să te pui cu băncile americane…
- E periculos. - Așa e.
- Tot ce facem e periculos. - Ascultă!
Nu vreau să mă întorc la închisoare. E îngrozitor!
Dar suntem anarhiști. Nu putem deveni burghezi.
Bănci, politicieni, judecători… Muncitorii sunt la fund.
Sunt hotărâți să ne-o tragă.
Avem dreptul să le-o tragem și noi. Mai ales băncilor.
Așa e!
Sunt mai ușor de falsificat decât pașapoartele sau buletinele.
Dar mai greu decât dolarii.
Sentința pentru falsificare de cecuri e mai mică.
E companie privată, deci e o infracțiune minoră.
De ce City Bank?
Dacă tot atacăm o bancă, s-o atacăm pe cea mai mare.
Și va fi ușor să le încasăm.
Hai, Patrick! Ajută-ne cu matrițele.
Doar atât. Noi facem restul.
Doar să nu afle sora ta.
Gata cu vorba. La treabă!
- Sunt perfecte. - Da!
Ce pui la cale, Lucio? N-ai petrecut nopțile acasă.
Ziceam că vom fi atenți. Știi că poliția e cu ochii pe tine.
Dacă ne închid, cine are grijă de Juliette?
Sunt ultimele pașapoarte pe care le fac. S-a terminat!
Termină și tu, Lucio!
Bună dimineața, vreau să încasez aceste cecuri.
SCHIMB
E vreo problemă?
Nu, verific doar dacă numărul nu corespunde
cu cecurile furate sau pierdute.
Deci?
Fiecare cuplu va primi 20 de cecuri și va merge în alt oraș.
Le veți încasa la City Bank la ora 12 fix.
Cu cât vizităm mai multe sucursale, cu atât va fi lovitura mai mare.
Important e s-o facem cu toții la prânz.
Asta îi va împiedica să verifice numărul de serie, care e aici.
Trebuie să fim atenți.
Unul intră, celălalt rămâne afară și stă de șase.
Va fi incredibil,
o expropriere istorică pentru anarhiști.
Va funcționa doar dacă o facem în același timp.
La centralizare, când vor vedea că sunt false,
banii vor fi fost deja împărțiți celor ce au nevoie.
Partenerul vă va aștepta la ieșire
pentru a lua și a împărți banii
sau pentru a anunța o eventuală problemă.
Dacă totul merge bine, o facem o dată pe lună.
PRIMA ZI LYON
Știi cum funcționează. În trei părți.
Una pentru cauza anarhistă, una pentru deținuți și familiile lor
și una pentru noi.
Decontăm și niște sticle de vin? Să sărbătorim?
Desigur, Asturiano, măcar atât!
BOLIVIA
E foarte simplu.
Cumpără cecuri de călătorie adevărate pentru a copia numărul.
Fac câte o sută de copii din fiecare.
De vreme ce le-au încasat în aceeași zi, la aceeași oră, la sucursale diferite,
frauda e imposibil de detectat până ajung aici, câteva zile mai târziu.
Astea sunt din ultimul lot.
După cum vedeți, sunt de foarte bună calitate.
- E o fraudă masivă. - Și ce face poliția franceză?
Spun că se ocupă și că vor face câteva arestări.
Dar cecurile continuă să vină. Vom pierde milioane.
Da.
Ar putea fi un dezastru.
Dle Barrow, veți merge la Paris să rezolvați treaba asta.
Vă înțeleg, dle Barrow, dar nu putem pune agenți la fiecare sucursală.
Aveți încredere în noi. Ancheta va da roade în curând.
Nu știu ce metode folosiți, dar cecurile false continuă să vină.
E nevoie de dovezi înainte să facem arestări.
Dovezi?
Mai multe decât atât?
Dacă era o bancă franceză, nu s-ar fi făcut arestări deja?
Ne acuzați că nu ne facem treaba?
Nu. Bineînțeles că nu.
- Suntem pe aceeași baricadă, nu? - Așa credeam.
Aceste investigații avansate încotro duc?
Mâine e ziua Sophiei.
- A Sophiei? - Da!
- Și vrei să mergi? - Da, vă rog.
- La ce oră e? - E la șase.
- Dle comisar, a trecut mult! - Încă lucrezi în construcții?
Sunt constructor, asta fac de 20 de ani.
Aceste cecuri sunt foarte bine făcute. Îți par cunoscute?
V-am spus, dle comisar. M-am retras.
Cei de la City Bank sunt furioși. Îi vor pe hoți după gratii.
Tată, mergi la închisoare?
Nu, scumpo. Doar pune întrebări.
Dle comisar, băncile sunt cei mai mari hoți din lume.
Mă bucur că sunt jefuiți.
Dacă e o bancă americană, sunt și mai fericit.
Fă pe deșteptul.
POLIȚIA
- Să fie urmărit. Și nu-l mai pierdeți! - Am înțeles.
Deci asta puneați la cale?
Gândește-te la Juliette.
Asta fac.
Dacă vrem o lume mai bună pentru ea, trebuie să luptăm.
- Sunt și alte căi. - Sunt?
Ce căi?
Am primit un stagiu la Médicos del Mundo.
E un proiect în Bolivia.
Putem pleca toți trei. Eu aș lucra într-un spital,
iar tu ai ajuta la construirea de case. Ar fi altă formă de luptă și schimbare.
Nu e momentul, Anne. E important.
Lucio, poliția poate face greșeli și nu contează.
O ia de la capăt. Dacă tu faci o greșeală…
ești terminat.
…o fraudă majoră ce afectează cea mai mare bancă din lume,
First National City Bank.
Cecuri de călătorie false circulă prin întreaga Franță.
Unele sucursale nu le mai acceptă
din cauza pierderilor uriașe suferite,
ceea ce-i nemulțumește pe clienți…
Îmi spui că zidarul ăsta e creierul întregii operațiuni.
Ar fi mai ușor cu o bandă de escroci.
Aceia sunt proști și ușor de prins.
Dar Urtubia e extrem de atent
și bănuitor.
E greu să aduni dovezi împotriva lui.
Și cât crezi că va dura
ca tu și echipa ta minunată să pună mâna pe acest geniu?
Un coleg de celulă e ca un frate.
Șase luni l-am auzit sforăind și i-am mirosit bășinile.
Nici soția lui nu-l știe cum îl știu eu.
Sunt situații extreme. Fie te confrunți cu ele
și le depășești, fie te duci la fund.
- Ce faci? - Le depășești.
- Da. - Cine mai vrea bere?
Eu.
- Dacă facem un efort în educație… - Da.
…oamenii răspund.
- Dar fundația trebuie… - Lucio!
Vreau să-l cunoști pe Pierre, șeful Médicos del Mundo din Paris.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Merge luna viitoare cu o echipă în Bolivia.
Sperăm să vă vedem acolo.
I-am spus că ne gândim.
Da, dar e o decizie grea.
Absolut, dar sper să veniți.
Avem nevoie de oameni talentați și implicați ca Anne.
Vom vedea.
- Ieși din nou în seara asta? - Da.
Am nevoie de un răspuns. Vii cu noi sau nu?
- Te-ai hotărât deja. - Nu pot rata această ocazie.
Juliette nu-și va vedea tatăl în închisoare.
Nu înțelegi, Anne? Fraudăm cea mai mare bancă din lume!
Tu nu înțelegi.
Oricât ai fura, n-ai să-i dobori.
Nici ei nu ne vor doborî!
Fă ce vrei, dar noi mergem, cu sau fără tine.
Fă ce naiba vrei!
Am lucruri mai importante pe cap.
Oamenii sunt stresați.
Unele sucursale încasează un cec pe zi, altele, niciunul.
- Vor trebui să oprească robinetul. - Și ce facem cu astea?
Avem 30.000 de cecuri pregătite. Aruncăm trei milioane de dolari?
Atunci? Nu putem schimba câte unul.
Da, riscul ar fi uriaș.
Poate e timpul să ne retragem.
Ce zici?
Fir-ar să fie! Trebuie vândute deodată!
Un singur cumpărător. O ultimă vânzare. Apoi ne retragem.
Ne retragem în glorie.
Cea mai mare lovitură de până acum. Ce ziceți?
Cine e pentru?
Gândiți-vă ce mult ne-ar ajuta.
Compatrioții noștri exilați au nevoie de ajutor.
Bine.
Zi-ne unde găsești un cumpărător.
CONSIGNAȚIE
ÎNCHIS
- Ce faci, Charlie? - Ce cauți aici, Lucio?
E o vizită sau ai ceva de amanetat?
Am nevoie de ajutor.
Sigur, mi-ai salvat viața. Orice ai nevoie.
Avionul pleacă sâmbătă la prânz. Încă mai ai timp.
- Ai marfa? - Am adus o mostră.
Bine. Tony Greco te așteaptă. Pe aici.
E incredibil!
E aproape perfect.
- Pot să vă ofer ceva de băut? - Nu bem la serviciu.
Vorbește în numele tău. Aș bea ceva.
- Asturiano… - Nu știu dacă v-a spus Charlie.
Sunt simpatizant al cauzei voastre de multă vreme.
Cu anarhiștii spanioli.
De fapt, tata făcea parte din Brigada Internațională.
Aveam cărți despre Durruti, Ascaso…
și Quico Sabaté.
- Sabaté era amicul nostru. - Serios?
Păcat că nu sunt oameni ca voi în State.
Preferăm banii în locul idealurilor.
Să vorbim despre bani.
Sunt gata să cumpăr toate cecurile dacă prețul e rezonabil.
- Ce înseamnă asta? - O treime din valoarea lor nominală.
Bine. Aduceți-ne un milion de dolari! Vă dăm de trei ori valoarea în cecuri.
Am nevoie de câteva zile.
Aveți până sâmbătă la prânz.
- N-ai încredere în el? - Să n-ai încredere în străini!
Pornește!
Michel, dă-mi mărunt, te rog.
- Ce faceți aici? - Ne bagi pe toți la răcoare!
Poliția ne filează, ne urmărește peste tot.
Mereu e vorba despre tine și revoluția ta. Dar ceilalți?
- E ultima oară. - Nu!
S-a terminat! M-am săturat să ai probleme.
Fă ce vrei cu viața ta! Nu ne mai implica!
Vino, Patrick!
Anne!
Ne urmăresc pe toți. Sigur știu ceva.
- Doar americanul știe ora și locul. - Poate lucrează pentru ei.
Eu și Asturiano l-am urmărit. Omul e sincer.
Ar trebui să anulăm.
Nu putem rata ocazia asta. Banii vor ajuta mulți oameni.
Uite, Lucio. Îmi pare rău.
Dar nu vreau să ajung la închisoare.
Nu.
Cu bine!
Mă duc la culcare.
Las-o baltă!
- Nu merită. - Trebuie s-o fac, altfel vor câștiga.
- Cine? - Băncile, cei cu putere, sistemul.
Dacă nu înfrunți inamicul, prinde putere. Ajută-mă!
Haide! Putem s-o facem.
Noi doi, ca în vremurile bune.
Nu, Lucio. S-a terminat.
E prea târziu. Avem zbor la prânz.
E timp destul. Ajută-mă să scap de ei. Ultima dată.
Apoi plecăm toți în Bolivia.
Am refuzat, dar, ca de obicei, auzi doar ce vrei.
Aici e biletul tău.
Cum crezi. Juliette se trezește imediat și mai am bagaje de făcut.
Bine.
Ne vedem la aeroport.
Perfect. Succes!
MOSCOVA 1980
Ce vreți?
Ce faceți?
- Nicio grijă, mon ami. Durează puțin. - Nu! Ați înnebunit?
Nemernicule!
Unde ai fost?
Bună ziua! Cu ce vă servesc?
Un calvados, te rog.
Eu vreau café au lait și două croasante
cu unt și gem.
Schemele astea îmi dau foame.
Bună dimineața! Mulțumesc, dle.
Urcă, scumpo.
Nu-ți face griji. E timp. Nu vei pierde zborul.
Uite-l!
- Așteaptă aici! - Bine.
Stai! La pământ!
Mă scuzați, doamnă.
S-a terminat, Urtubia. Ai jucat și ai pierdut.
Acum nu mai scapi.
Cum au aflat?
Asturiano, Micuța Jeanne și americanul sunt închiși.
Singurul dispărut e Patrick.
- Imposibil! - Avea datorii mari la jocuri de noroc.
Dacă mi-ar fi spus, l-aș fi ajutat! Ceea ce a făcut… e incredibil!
Asturiano și Micuța Jeanne vor fi eliberați pe cauțiune.
Dar cazul tău…
va fi mai greu.
Barrow, șeful securității City Bank, vrea răzbunare.
Cer o pedeapsă de 20 de ani
și 50 de milioane de dolari pentru daunele cauzate.
Suntem terminați!
Dragă Lucio, am știut mereu că ești un idealist.
Dar și un om de acțiune. Asta m-a făcut să mă îndrăgostesc de tine.
Mi-am dat seama că vei alege mereu lupta.
Dar vremurile s-au schimbat.
Revoluția e o utopie a trecutului. Trăim în altă lume.
Lupta e alta acum.
Aici, în Bolivia, cunoaștem altă cultură, alte căi de a ajuta oamenii.
Pe scurt, e altă lume.
Mie și lui Juliette ne e bine. Putem fi fericite aici.
Sper să ieși din închisoare și să ne vizitezi.
Lui Juliette îi e dor de tine,
iar eu te voi iubi mereu, într-un fel sau altul.
Juliette și Anne.
Urtubia. Ai un vizitator.
Judecătoarea vrea să fii pus sub acuzare înainte de termen.
Dacă o face, rămâi închis până la proces, dacă nu,
- …trebuie să fii eliberat condiționat. - Ce putem face?
Ei bine…
Conform dovezilor adunate și declarațiilor…
Lucio Urtubia e liderul unui grup care a falsificat cecuri de călătorie
ale First National City Bank și a finanțat grupuri anarhiste.
Cerem punerea sub acuzare și stabilirea datei procesului.
Curtea e de acord cu cererile și cu concluzia probatorului
contra lui Lucio Urtubia.
Acuzatul are ceva de adăugat?
Da, Onorată Instanță. Cer anularea pe procedură.
Doamnă judecătoare, am găsit mai multe erori de procedură.
Veți vedea în aceste acte
greșeli de transcriere a numelor și a detaliilor.
Avem suspiciuni serioase și cu privire la vicierea probelor.
Cum perioada de arest preventiv expiră luni,
cerem pentru clientul nostru…
eliberarea pe cauțiune,
până când aceste erori vor fi corectate.
Dnă judecător, e un tertip ca să scoată acuzatul din închisoare.
Îmi pare rău, nu vorbesc franceza.
Aceste probleme juridice nu pot fi ignorate.
- E clar că va fugi, Onorată Instanță! - Liniște!
Legea și prezumția de nevinovăție ne sunt favorabile.
- Lucio! Lucio, aici! - Doar o poză!
Cazul tău e peste tot la televizor. Acum ești o celebritate.
Lăsați-ne să trecem, vă rog! Mă scuzați.
- Dle Urtubia, e adevărat… - Dle Urtubia!
ROBIN HOOD
Spun că e un idealist care luptă cu sistemul.
E un delincvent. Nu-l putem lăsa pe străzi.
Și nu putem permite să fie transformat în erou.
Judecătoarea i-a acordat cauțiunea. Nu pot face nimic.
Ba poți. Mereu poți să faci ceva.
Arestează-l! Nu contează pentru ce.
Inventează, înscenează-i ceva. Aruncă-l în închisoare!
C'est la loi, dle Barrow.
Asta e legea.
- Legea. - Da.
Câtă vreme Lucio Urtubia e accesibil,
putem doar să așteptăm să înceapă procesul.
Iar judecătoarea va pronunța sentința.
Acum, scuză-mă, dar am treabă.
Vorbești exact ca reporterii ăia.
Pun pariu că-ți convine că a jefuit o bancă americană, nu?
IDEALISTUL CARE LUPTĂ CU PUTEREA, ELIBERAT PE CAUȚIUNE
Tu, ticălosule!
Nu a fost Patrick!
City Bank a vrut să-mi plătească datoriile și am refuzat.
După ce am plecat de la tine, am luat trenul și am mers la țară.
- Atunci, cine? - Nu știu, Lucio.
Sigur nu eu. Nu te-aș trăda niciodată.
Mă doare c-ai gândit-o.
Intră!
Spune-mi, Thierry, ce este?
A fost o capcană. Tony Greco era polițist sub acoperire.
Știam că nu e de-ai noștri! Trebuia să fiu mai atent!
Charlie Álvarez, colegul de celulă, i-a ajutat.
- Charlie? - S-au folosit de el.
Imposibil! L-am salvat!
L-au amenințat cu 20 de ani după gratii.
S-a ales cu 10.000 de franci și un bilet spre Buenos Aires.
- Nemernicul! - Poftim!
Avem data procesului.
Ce șanse avem?
- E imposibil să eviți sentința. - Știu, dar de cât vorbim?
- Patru-cinci ani. - Patru-cinci?
Cu noroc. Până la 12 dacă acceptă toate capetele de acuzare.
Anne?
Următorul glonț nu-l vei vedea venind.
Avem de vorbit.
Noi trebuie să fim cu ochii pe tine, nu invers.
Cum m-ai găsit?
Am sursele mele. Ar trebui să știi.
Știu. Ce vrei?
Amenințări, telefoane nocturne. Cred că vor să mă omoare.
- De ce vii la mine? - De când ne știm? De 20 de ani?
Cei mai frumoși ani!
În tot acest timp, am jucat mereu curat, nu?
Aș zice că eu am jucat mai curat, dar fie…
Dacă ai venit să afli cine face asta, ai greșit.
Nu știu.
În ultimii ani, ți-ai făcut mulți dușmani.
Poate fi Serviciul Secret Spaniol sau traficanții de arme din Marsilia…
Haide, Costello. Nu te juca cu mine! Știi și tu că sunt americanii!
Regret, Urtubia. Dar știi cum merg lucrurile.
Fără dovezi, nu pot face nimic.
- Să fiu al naibii! - Lucio!
Am petrecut 20 de ani jucând curat, iar oamenii ăștia vin…
și cred că pot să facă orice.
Nu lăsa să le meargă!
Poliția și serviciile secrete îl caută, așa că va fi arestat în câteva ore
- …și ținut în arest până la proces. - Dle Barrow, rezolvați problema.
- Altfel veți suporta consecințele! - Da, dle.
Știi ce ai de făcut!
SPIRITUL LUI DE GAULLE E VIU
Crezi că va funcționa?
Trebuie.
Bună dimineața! Cum ai dormit?
N-am mai dormit cinci ore legate de luni bune.
Plec curând. Nu vreau să te bag în belele.
Stai cât vrei. Mi-ai ajutat familia cât am fost închis, iar asta nu uit.
Mersi. Dacă totul iese bine, voi putea dormi liniștit.
Orice ai nevoie, Lucio. Sunt aici.
- Mersi. - Cu drag.
Ce faci?
- De ce te uiți așa? - Tata spune că ai jefuit bănci.
Și că, odată, l-ai cunoscut pe Che. E adevărat?
A scăpat de sub control. Au ajuns cecuri în Olanda, Belgia și Germania.
A venit un lot și din Mexic. Suntem terminați!
- Alo? - Anne.
- Lucio? - Ce faci? Cum sunteți?
Bine. Tu? Ce e? E adevărat că ai evadat?
Știi că nu-mi place să mi se dea ordine.
Îmi lipsiți enorm!
Ce pui la cale, Lucio?
Voi rezolva totul aici și voi veni la voi.
O luăm de la capăt.
Lucrurile s-au schimbat, știi asta.
E tata? Vreau să vorbesc cu el.
- E Juliette. - Tată?
Bună, scumpo! Ce faci?
Bine, totul e bine. Tu? Ce faci?
Eu? Lucrez, ca de obicei.
O cabină din Piața Lafayette.
Asta ți-a spus mătușa?
Mai spune că ești nebun și că o să fii ucis.
Nu o asculta. Nebună e ea.
- Trebuie să închid. - Tată, promite-mi că nu vei fi ucis.
Promit.
Și că vei veni în vizită.
Cât de curând.
- Te iubesc mult. - Și eu.
- Spune-i mamei tale că o iubesc mult. - Spune-i tu când ajungi aici.
Ai dreptate. O să îi spun eu.
Cu bine, tată!
Cu bine!
- Sunt neînarmat! - La pământ!
- Sunt neînarmat! - Jos!
În sfârșit, acest coșmar se sfârșește.
Abia aștept să mă întorc la New York și să mănânc un burger adevărat.
Știi ce spun, Costello?
- S-a predat. - N-a avut de ales.
Vrea să-ți vorbească.
Eu sunt Lucio, Lucio Urtubia.
Știu. Nu dau mâna cu escroci.
Iisuse! Voi sunteți escrocii!
Vreți să corupeți lumea întreagă cu dolarii și războaiele voastre!
Ați terminat cu discursul dv. anarhist?
Sunt aici doar ca să mă asigur că procesul e corect.
Vă ofer o învoială!
Îmi pare rău, dar nu negociem.
Ar fi un semn de slăbiciune și ar crea un precedent.
Ceea ce am de oferit vă va interesa.
Șefii mei vor să obțin cea mai dură sentință.
Nu e negociabil.
Dar cecurile false vor apărea în toată lumea.
Pe mine ați pus mâna, dar nu și pe matrițele mele.
Vor continua să tipărească. Falsurile vor continua să apară.
Mai devreme sau mai târziu, vom găsi matrițele și restul bandei.
Poate. Între timp, banca dv. va continua să piardă bani.
Mulți bani.
Dle Barrow, condamnarea mea nu va rezolva problema.
Bine, hai să facem o înțelegere.
Dați-mi matrițele și poate acceptăm o reducere a pedepsei.
Am altă idee.
Vă dau matrițele
și cuvântul meu că nu veți mai primi niciun cec fals.
În schimb,
renunțați la acuzații
și mă compensați modest pentru deranjul cauzat.
Ce? Ați înnebunit?
City Bank nu va accepta șantajul ăsta! Cu cine credeți că vorbiți?
Gândiți-vă bine. Cecurile de călătorie sunt produsul dv.
În Franța, nu multe bănci le mai acceptă
din cauza falsurilor care încă apar.
De dv. depinde dacă apar și-n restul lumii.
- Adică? - Dacă vor continua să apară,
City Bank va trebui să înceteze vânzarea lor.
Ar fi o recunoaștere publică a înfrângerii.
Cum ar afecta asta imaginea City Bank?
Ca să nu mai zic de șefii dv., care ar vedea că ați eșuat aici,
v-ar crede incompetent și v-ar concedia.
Acceptați-mi oferta și totul se termină aici.
Ascultați-mă. Toată lumea are de câștigat.
Toată lumea.
Intră!
Nicio grijă, totul e în ordine.
Am învățat să nu mă încred în nimeni.
Mai ales într-o bancă. Dacă nu cobor în 20 de minute, se va ști.
Aveți obiceiul ciudat de-a crede că noi suntem infractorii.
Suma convenită.
Poftiți.
Nu vă faceți griji. Nu sunt falși.
Acestea sunt ultimele cecuri false pe care le primiți.
Cum pot fi sigur de asta?
Ei bine, aveți cuvântul meu.
Cuvântul?
Nu aveți de ales.
Uite-l.
Așadar?
- Ce s-a întâmplat? - Deci?
Acum, purecele a învins elefantul.
Ironic, nu?
Un simplu zidar a învins cea mai puternică bancă din lume.
Ne-am salvat întreaga afacere pentru un bacșiș.
Nu v-a spus nimeni, Costello?
Casa câștigă mereu.
SPANIA '82
Ce fac fetele mele?
Tată! Ai sosit!
Desigur. Familia e mereu pe primul loc! Ești așa drăguță și mare!
Ai reușit.
Știi că sunt încăpățânat.
- O să-ți lipsească. - Nu, pentru că lupta continuă.
BANCA
- Nu te gândești… - Nu.
Doar că e de lucru aici.
De placat fațada, de vopsit pereții, de sudat…
Și tot așa.
Normal. Vino!
NU SE ȘTIE CÂȚI BANI A OBȚINUT LUCIO DE LA CITY BANK.
DE CÂTE ORI A FOST ÎNTREBAT, A RĂSPUNS: „MULT.”
LA SCURT TIMP DUPĂ ACȚIUNEA LUI URTUBIA,
BĂNCILE MARI AU ÎNCEPUT SĂ CAUTE ALTERNATIVE LA CECURI.
LA MIJLOCUL ANILOR '80, LE-AU LUAT LOCUL CARDURILE ȘI BANCOMATELE.
LUCIO A RĂMAS ZIDAR ȘI ANARHIST PÂNĂ LA MOARTE.
A PUBLICAT DOUĂ CĂRȚI: LA REVOLUCIÓN POR EL TEJADO ȘI MI UTOPÍA VIVIDA.
LUCIO ȘI ANNE S-AU DESPĂRȚIT, DAR AU RĂMAS PRIETENI BUNI PE VIAȚĂ.
LUCIO A MURIT ÎN 18 IULIE 2020,
DEVENIND UN IDOL PENTRU NOILE GENERAȚII DE ANARHIȘTI ȘI LIBERTARIENI.
FILMUL E-NCHINAT LUI LUCIO URTUBIA, CELUI CARE VA FI MEREU O INSPIRAȚIE
PENTRU CEI CARE VOR O LUME MAI BUNĂ ȘI CRED CĂ PURICELE POATE DOBORÎ ELEFANTUL.
NICIUN MEMBRU AL FAMILIEI LUI LUCIO URTUBIA N-A PARTICIPAT LA ACEST FILM.
Subtitrarea: Linda Pricăjan