Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DEN HÄR FILMEN HAR INSPIRERATS AV LUCIO URTUBIAS LIV
VISSA NAMN HAR ÄNDRATS,
VISSA HÄNDELSER OCH KARAKTÄRER HAR ÄNDRATS ELLER SKAPATS I DRAMATISKT SYFTE
"ATT RÅNA EN BANK ÄR ETT BROTT, ATT GRUNDA EN BANK ÄR ETT STÖRRE BROTT."
BERTOLT BRECHT
FLYGPLATSEN I PARIS
Lycka till.
INGÅNG
Hej, jag heter Lucio Urtubia.
Fan!
-Vad är det? -Nån tipsade dem.
-Vad? -Polisen är utanför. Har du pengarna?
Ja. Fan!
Har du sett honom?
Det är inspektör Costello.
Var är du?
-Där! -Han har sett oss.
-Jävlar! -Han ska inte få komma undan igen.
Stanna!
Och nu? Vad gör vi nu?
NETFLIX PRESENTERAR
Du där! Stanna!
Du tar nog fel.
20 ÅR TIDIGARE
Tjuv!
Din jävel!
Lucio!
Pappa.
Jag står inte ut längre. Du kan inte ana hur ont det gör.
Lucio…
Du förstår väl vad jag ber om, eller hur?
Du är den enda i huset som har stake nog att göra vad som måste göras.
Gud.
BANK
Hej, Urtubia. Hur mår din pappa? Hur klarar han sig?
Han är döende.
Käre Gud. Sånt är livet. Döden tar oss alla.
-Jag ska be för honom. -Vi behöver inte böner.
Vi behöver pengar till morfin, så att han slipper lida.
Jag hjälper dig gärna, men som jag sa till din mor,
lån beviljas inte utan säkerhet.
Ni har mycket pengar Ni kan ge mig 5 000 pesetas.
Banker sysslar inte med välgörenhet.
Jag ska skörda druvor i sommar. Jag betalar då.
Min far lider nåt fruktansvärt. Snälla, hjälp honom.
Tyvärr, Urtubia, men vi kan inte lita på ett barns ord.
Särskilt inte om han är en republikans son.
Gå hem, grabben.
Låt mig följa med dig, Satur.
Det går inte förrän du har gjort din militärtjänst.
Jag vill härifrån.
-Till Paris, med dig. -Det är ingen semester.
-Jag ska jobba som hembiträde. -Jag kan också jobba.
Här förblir vi fattiga, och vi kommer aldrig att bli fria.
Gör din militärtjänst. När den är klar kommer du och hälsar på. Överenskommet?
10 ÅR SENARE
-Saturnina! -Lucio?
Se på dig!
Vi smugglade ut grejer från förrådet i hinkar.
Filtar, stövlar, verktyg… Soldater har många grejor!
Vi gömde allt i matrester och smugglade ut det med soporna.
-Du och dina intriger. -Jag har idéer!
De sätter dig i trubbel. Du gör så att Logroños armé inte har nåt kvar.
Skit i dem! De blev tipsade.
Militärpolisen tog mina vänner, men jag smet undan.
-Du borde åka tillbaka. -Inte en chans!
Som desertör låser de in mig eller skjuter mig.
För att ordna upp allt.
Nej, jag är trött på soldater och order och att tvingas sjunga Cara al Sol.
-Älskling, det är jag. -Hej.
Patrick, här är min bror, Lucio. Lucio, min partner, Patrick.
Trevligt att träffas.
-Han jobbar på myntverket. -Kan du skaffa mig jobb?
Bara kvalificerade specialister får jobba på fabriken.
Men jag har en vän som är förman.
Är han pålitlig?
-Vad frågar han? -Om du är pålitlig.
Självklart, svåger!
-Han är min bror. -Okej, jag pratar med min vän.
Du, grabben, ta det lugnt. Dagen är lång, och du ställer oss i dålig dager.
-Saktar jag ner blir jag trött. -Lasta inte på så många tegelstenar.
-Är du döv? Hörde du vad jag sa? -Nej, jag är inte döv. Är du?
Hör på, grabben. Det finns vissa regler här.
Vi som är äldre bestämmer reglerna. Och Germinal är äldst.
Gör ni som ni vill, så gör jag det med.
Republikaner, socialister, progressiva,
stalinister, trotskister, anarkosyndikalister…
Hur fan skulle vi ha kunnat vinna kriget? Vi kom ju inte ens överens.
Jag minns striden med kommunistpartiets anslutna om vem som fick behålla grejorna.
-Ammunitionen vi stal i Mieres! -Jag minns.
Jag var med i de katalanska progressiva,
de oberoende syndikalisterna, och Kataloniens republikanska vänster.
Du då, Navarro?
-Vad är du? -Jag?
-Jag vet inte. -Du måste ju vara nåt.
Kommunist, antar jag.
"Kommunist", säger han. Men du gillar inte att bli beordrad.
Du är en anarkist.
En anarkist? Vad är det?
KONSTITUERANDE MÖTE CLICHYS ANARKISTFÖRENING
-Jobbdags! -Börja ni, jag kommer strax.
Varsågod, kamrat.
Vi går hitåt.
Titta, Lucio. Det här är Bakunin.
Ihop med Proudhon och Kropotkin skapade han anarkismens grundläggande idéer.
Ingen religion, ingen stat. Frihet, arbete och kollektivism.
Frankrike har också stora namn, som Louise Michel, en revolutionär i Pariskommunen.
Hon sa: "Makt är ond och tyrannisk. Därför är jag anarkist."
Lördagen den 30:e! Konstituerande möte för Clichys anarkistförening!
Sébastien Faure ville skapa ett samhälle
av fria och jämlika, utan regering eller pengar.
Pengar är nåt av det värsta som mänskligheten skapat. De förstör allt.
-Nästa lördag. -Hallå där. Vad är detta?
-Goddag. -Är det ditt?
Buenaventura Durruti. Han rånade banker.
De utnyttjar ju arbetare och skapar ojämlikhet i världen.
Han sa: "Direkta åtgärder stoppar orättvisor och startar revolutionen."
Män som han finns inte längre.
Förutom min vän Quico Sabaté. Han stal 50 000 pesetas från en bank i Barcelona.
-Det är inget. -Är det inget?
Envar som avvisar auktoritet och bekämpar den är en anarkist.
-Ge mig pappren. -Det är inget.
Du hade rätt. Jag är en anarkist. Mer än alla de här killarna ihop.
Varför slår ni dem?
-Är du okej? -Ja, jag är stenhård.
Se upp!
Lugn. Jag har kört sen jag var liten.
Vad sa polisen?
Lucio, om du tänker stanna i Paris bör du nog lära dig franska.
SPRÅKSKOLA MODERNA SPRÅK
Hur är det, Lucio? Hur gick din fransklektion?
Vad?
Det var inget.
-Du måste göra mig en tjänst. -Ja, vad det än är. Vad gäller det?
Ge honom lite att äta. Han är utsvulten.
Det är där uppe, på vinden.
Här.
Ta resväskan.
Du går först.
-Bor du här ensam? -Självklart.
Lita aldrig på en främling.
-Jag behöver nånstans att gömma vapnen. -Jävla helvete!
Vem är du?
Jag heter Quico. Quico Sabaté.
-Quico. -Vad heter du?
Lucio Urtubia.
Har du nåt att äta? Bröd, korv, ost? Vad som helst duger.
Självklart.
Jag har Chistorra-korv från min by.
Toppen.
-Det luktar gott! -Med det lilla du hade blev det inte mer.
Tycker du kanske att kvinnor ska laga maten?
Jag? Ingen aning.
Lär dig laga mat om du alltid är på resande fot.
Stal du verkligen 50 000 från en bank?
Tro inte på allt som står i tidningen.
Det fanns bara 30 000 där. Bankirerna säger alltid det dubbla.
-Då får de ut mer på försäkringen. -Nåt liknande hände mig.
-Jaså? -Jag tog två pesetas från kyrkan.
-Men prästen sa att jag tog fem. -Svin.
Vilka svin! Präster och bankirer är likadana.
-De vill råna en, även när man rånar dem! -De jävlarna!
Du är visst också en handlingens man, eller hur?
Låt oss se om det stämmer.
-Du måste inte göra det om du inte vill. -Klart jag vill, jag är bara lite nervös.
Det är normalt. Alla är nervösa första gången.
Men låt inte rädslan förlama dig.
Det är inte första gången. -Jaså, inte?
För ett tag sen försökte jag råna banken i min by.
-Varför det? -Min pappa behövde pengar.
Vad hände?
Det gick inte så bra.
Jag förstår.
Hör på, grabben.
Vi går in på banken. Vi ska inte råna den. Vi ska expropriera den.
Och vi gör det till din fars ära. Vad sägs om det?
Kom nu.
Ta den där.
-Hur säger man "alla ner"? -"Tout le monde au sol."
Eller nåt liknande.
"Tout le monde au sol."
KASSA 2
För helvete.
Alla ner, för tusan! Kom igen, ner på golvet!
Upp med händerna!
KASSA 1
KASSÖR
Kom igen!
Kom ihåg att det är de som är tjuvarna.
Gå in bakom disken.
Kom igen! Sätt fart, för tusan!
Pengarna!
Kom igen!
Kom igen, grabben! Pengarna!
Fort!
Sätt fart, grabben!
Är du säker på det?
Nu sticker vi, grabben!
Sakta ner. Behåll lugnet. Så där.
-Vad ska vi göra? Ta tunnelbanan? -Vi har pengar så det räcker. In i taxin.
Vi ska fira med att äta delikat stekt bläckfisk och lök.
Mina ben skakade. Hjärtat bankade.
-Jag är ingen bankrånare. -Varför inte? Du var jättebra. Hör på.
Hoppa inte runt så mycket nästa gång. Använd dörren.
Vad gör vi med pengarna?
Jag brukar dela upp dem i tre delar.
Första delen går till lokala anarkiströrelser.
Andra delen går till vänner i fängelse och deras familjer.
Och den tredje…
…går till de som utförde rånet.
-Till oss? -Självklart.
Vi måste köpa mat, betala hyra, köpa en bil.
Vi kan inte fly hela tiden genom att ta taxi. Kan du köra?
-Nej. -Då behöver vi en chaufför.
Goddag.
Du får inte parkera här.
Verkligen? Förlåt, det visste jag inte. Det tar bara en minut.
Spring!
-Spring! Starta bilen! -Kör!
Hoppa in, fort!
Kör!
Se upp!
-Är du okej? -Ja, kör nu!
Fan!
-De kommer ikapp! -Bilen går inte fortare!
-Vad gör du? -Vad tror du?
Du kan träffa nån!
Oroa dig inte, grabben
Inspektör Costello, det har skett ett bankrån i sjätte distriktet.
Enligt vittnen hade de en utländsk accent.
Här, ge dem till honom. Dela ut dem i området, okej?
Nu är pengarna i goda händer.
Kör nu, Asturiano.
POLIS
De var två stycken, med spansk accent. De sa att det var en expropriation.
Spanska anarkister.
-Kan du identifiera dem? -Nej. De hade strumpor över ansiktena.
-Jag känner nog igen deras röster. -Ingen fara. Jag vet hur man hittar dem.
Som svar på kamrat Michel säger vi, spanska arbetare i exil…
Vi är ansvariga för att sprida budskapet bland er, våra franska kamrater.
Revolutionen är ingen utopi.
Revolutionen är en dröm som fortfarande kan uppnås.
Väl talat!
Vi fransmän vill ha jobb och säkerhet, inte revolutioner och klasskrig.
Klasskriget är mer relevant än nånsin. Rika blir rikare. Fattiga blir fattigare.
Vad säger hon?
Folks mentalitet kan förändras.
Världen behöver en ny social och politisk ordning.
Nej. Det vi behöver är att etablera nya teoretiska principer.
Vi måste sluta prata och börja agera. Vi måste kämpa för rättvisa och jämlikhet.
-Det är vad vi måste göra. -Väl talat, Lucio!
-Vad betyder det? -Polisen! Här kommer polisen!
Polisen! Fort, vi måste sticka.
Följ mig, Lucio!
"Detta är en expropriation! Ner på golvet!"
Nästa.
"Detta är en expropriation! Ner på golvet!"
Nästa.
"Detta är en expropriation! Ner på golvet!"
Starkare.
"Detta är en expropriation! Ner på golvet!"
Han är det.
Åtminstone tror jag det.
Ta av den.
-Vad heter du? -Lucio Urtubia.
Hör på, Urtubia. Du är inte tidigare dömd. Du borde erkänna och ge tillbaka pengarna.
Då är domaren snäll mot dig. Du får högst två år.
Se på mina händer.
De är täckta med gips och färg.
Jag jobbar på ett bygge. Jag vet inget om bankrån.
Inspektören!
Det finns nåt här!
Nå, vad finns där? Pengarna? Vapnen?
Bara några tidskrifter med nakna tjejer i.
Näst efter Eiffeltornet är fröken Bardot Frankrikes största monument.
Okej… Vet du vad?
Jag tror att du är skyldig. Förr eller senare tar jag dem alltid.
Hej.
-Har du hört ifrån Quico? -Vi gömde vapnen. Han gav sig av.
Navarro, kom hit.
Titta vad du har gjort.
Germinal, om bankerna stjäl från oss måste vi stjäla från dem.
-Du låter som Quico. -Vad är det för fel på det?
Quico är en rymling. Inget hem, ingen familj.
Han har ingen framtid. Vill du sluta så?
Det är sant, grabben.
Fortsätter vi att råna banker åker vi in, eller så får vi en kula i ryggen.
Är du hungrig, grabben?
De är den tändande gnistan, Lucio. De visar oss vägen.
Det här är inte Kuba. Här tar vi inte makten med vapen. Vi har inte ens några.
Men om vi kan expropriera banker kan vi råna en ammunitionsfabrik.
Vem ska vi ge dem till? Vi är ju så få.
Enligt Germinal blir det bara revolution om vi får ut budskapet och fler går med.
-Då behövs en tryckpress, inte vapen. -Vill Germinal att ni ska bli tryckare?
Vi rånar inte banker, men vi gör ändå nåt. Eller hur?
Alltså, jag…
-Jag tar mig över gränsen. -Åker du till Spanien dödar de dig.
Jag dör hellre i kampen mot fascister än att jag sätter upp affischer här.
Det borde du med. Du är som gjord för det.
Jag såg det direkt på dig.
Nej, Quico. Det är inte min väg.
Okej, grabben.
Då säger vi väl farväl.
Ta den här.
-Nej. Quico, inte kniven. -Behåll den.
Ta den.
-Kom igen. -Fan.
-Du har varit som en far för mig. -En far? Så gammal är jag inte!
Jag skulle kunna vara en storebror. Eller en kusin från byn med korvarna.
En kusin…
-Langa hit den där. -Varsågod.
Vi behöver bara ett lån på 10 000 franc för att köpa en tryckpress.
Jag beklagar, men…
Ni har ingen fast inkomst och äger ingen egendom. Det är omöjligt.
Min herre…
Vi är hedervärda arbetare, och vi står för vårt ord.
Vi lovar att betala tillbaka pengarna inom fem år.
Tyvärr litar vi inte på folks ord,
utan bara på deras ekonomi. Förstått?
-Uppför dig. -Jävla banker.
-Nu går du alltså in på banker obeväpnad. -Det är jul. Har du inget bättre för dig?
Då hälsar man på vänner.
Vad är du ute efter?
Dina män har skuggat mig i veckor. Jag är bara en byggare.
En informatör berättade för oss att nu…
Nu ska ni börja trycka propagandablad.
-Vad mer berättade din "informatör"? -Att rånen har upphört.
Eller så är du inte så modig utan din vän Sabaté.
Har du hört det namnet? Quico Sabaté.
Du har visst inte läst dagens tidning ännu.
Det är verkligen synd.
Jag hade gärna gripit dig och låst in dig i La Santé-fängelset.
Men sånt är livet.
Förresten… God jul, Urtubia.
QUICO SABATÉ SKJUTEN TILL DÖDS AV POLISEN EN BANDITS FRÅNFÄLLE
Skål för Quico.
Alla ner på golvet!
Är pengarna dina eller bankens?
-Mina. Jag tog just ut dem. -Behåll dem.
-Du! -Snälla, skjut inte. Ta vad du vill.
-Nu drar vi. -Nu drar vi.
Det var 9 900. Varsågod, dina 10 000 franc.
Tack.
Vad heter du?
Jeanette. Men alla kallar mig för Petite Jeanne.
Har du jobbat här länge?
Sen jag var 14, så det här är allt jag känner till.
-Enligt din chef talar du spanska. -Ja. Min mamma var från Cuenca.
Vi behöver nån som kan maskinerna och som vi kan lita på.
Jag vet allt, och du kan lita på mig.
Säkert? Vem röstade du på i förra valet?
Ingen! Jag tror inte på politiker.
-Hallå! Det ni gjorde var korkat! -Vi behövde ett tryckeri. Nu har vi ett.
Okej, jag ber tryckerifacket ta över det.
Facket? Glöm det! Det är mitt, jag sköter det.
-Vem tror du att du är? -En anarkist.
Jag tar inte order eller förklarar mig. Så sa ju du.
Ska du göra din egen grej nu?
-Asturiano, nu går vi. -Jag kommer sen.
Förbannat också!
Ni får ta konsekvenserna! Kom så går vi, Josep.
-Tror du att Germinal är tjallaren? -Absolut. Jag kan satsa mitt liv på det.
-Goddag. -Goddag!
-Goddag, frun. -Goddag!
-Har du våra flygblad? -Ja, de ligger där.
-Tack. -Det var så lite.
Gå med oss om ni vill göra nytta.
Ju fler, desto bättre. Det är viktigt.
-Adjö. -Adjö.
UNIVERSITETSSTREJK NANTERRES UNIVERSITET
SKÖNHETEN FINNS PÅ GATAN
VI GÅR HELA VÄGEN
Lämna universitetsområdet genast, annars måste vi avlägsna er!
LÄNGE LEVE KRITISKT TÄNKANDE NANTERRE STÅR FÖRENAT
Den borgerliga revolutionen var lag- stiftande, arbetarklassens var ekonomisk,
och vår måste vara en social och kulturell revolution.
Vi vill ha ett samhälle där män och kvinnor är jämlika och fria.
-Visa dina tuttar! -Stick härifrån! Håll tyst! Det räcker.
Vårt politiska system styrs av en kast som inte representerar oss.
Vi unga har övertygelsen och förmågan att mobilisera,
och vi kan förändra systemet. Vi kan förändra världen!
Kom igen, raring, visa tuttarna!
Avbryt igen så åker du på stryk. Uppfattat? Stick härifrån, båda två!
-Var det okej? -Ja, det var toppen!
-Det kom mycket folk. -Det gläder mig.
-Tack för att du tystade idioten. -Jag är ju en ansvarstagande medborgare.
-Är du spanjor? -Är det så uppenbart?
-Lite gammal för universitetet, va? -Det här ser ju ut som en inbjudan.
-Gav jag dig den? -Ja, på tryckeriet. Minns du?
Inte precis. Vi gav ut många, men det är kul att du kom.
Jag vet inte riktigt. Det kändes viktigt.
Det är det. Väldigt.
-Får jag fråga en sak? -Visst.
-Gillar du att ta order? -Inte särskilt.
Vill du att de fattiga blir fattigare och de rika rikare?
Nej.
Lämna området genast, annars tvingar vi bort er!
-Ska präster och politiker bestämma allt? -Självklart inte.
Då är du en av oss. Vill du gå med i vår anarkistgrupp?
Vad?
Vi behöver folk som du. Idealistiska, smarta kvinnor. Med stake.
Spring!
Akta dig! Vi sticker härifrån!
De jävlarna!
Alltid på samma ställe.
Du och auktoriteter kommer visst inte överens.
Vem är du, förresten? Jag vet inte ens vad du heter.
Jag heter Lucio Urtubia. Jag är byggare.
Och anarkist. Och…
Och?
-Vill du verkligen veta? -Visst. Jag pallar det.
Och bankrånare.
-Som Arsène Lupin. -Jag menar allvar.
Jag är en hängiven aktivist. Allt vi tar från bankerna ger vi till saken.
-Menar du allvar? -Fullständigt. Och du? Vad heter du?
Jag heter Anne. Jag studerar biologi och… Jag vill förändra världen.
Vilken toppenlägenhet. Den är fin, men hur har du råd som student?
Mina föräldrar hjälper mig. Pappa är affärsman.
Du är en borgarbracka.
En som vill få pappa att kollektivisera företaget och ge det till arbetarna.
Vad säger han?
Att polisen inte slår oss hårt nog.
-Dansar du inte? -Jag?
Jag trivs bra här.
Kom igen.
-Kom igen. -Jag kan inte.
Visst kan du det! Rör fötterna så här.
Du är bankrånare och anarkist, men du kan inget om kvinnor, va?
-Spanjoren har blivit kär. -Nu älskar han istället för att kriga.
Inspektören.
-Kommissarien. -Costello… Jag hoppas att du har nyheter.
Han har blivit kär.
Toppen. Paris spenderar massor på att bekämpa brott,
och min chefsinspektör har inte gjort ett dugg.
Han kostar mig massor som voyeur.
Chefen, de gör nog nåt snart…
Gör vad? Kysser de varann på Champs Élysées?
Chefen… Jag lovar att han kommer att börja igen.
Jag har sagt det så många gånger. Utan bevis har vi inget fall.
Sätt igång och jobba och ta hand om de hundratals riktiga fall jag har hos mig.
Spänningarna mellan Förenta staterna och Kuba ökar.
Byggandet av missilramper på ön
tvingar Kennedy att genomföra en marinblockad.
Regeringen har noggrant övervakat…
USA:s president säger att omedelbara åtgärder ska vidtas.
Amerikanerna vill göra slut på Castro och hans revolution.
-Vi bör göra nåt. -Är inte Kuba lite långt bort?
-Vad sägs om flygblad som fördömer det? -Nej. Det räcker inte.
Vad kan vi göra?
Man kan göra andra saker i ett tryckeri förutom flygblad.
Man kan också skriva ut dokument och förfalska pass.
KVALITETSARBETE
Hur är läget, Patrick?
Jag letar efter jobb.
Tänk att de avskedade 20 av er på en gång.
Jag vet. Påminn mig inte om det.
Jag kan erbjuda dig jobb.
Vilken sorts?
Nåt som bara nån som trycker sedlar klarar av.
Vill du förfalska franc?
Franc? Naturligtvis inte.
Det gäller dollar.
Ni skämtar väl? Ni är helt galna!
Vi har en plan.
Nej. Det är galenskap. Dessutom skulle din syster döda mig.
Hör på, Patrick.
Min syster behöver inte få veta nåt. Och du får lön varje vecka.
Sitter du hellre här som en gammal man…
Vilken är äkta?
De är identiska. Bara en expert kan skilja dem åt.
Det måste vi kolla upp.
-Goddag. -Goddag.
Vi vill växla de här till franc.
De är väldigt nya.
Vi är på smekmånad.
-Tack, Lucio. -Folket måste få det som är deras.
-Vad? Ska vi få en liten Urtubia-pojke? -Eller flicka.
KUBAS AMBASSAD I PARIS
De här sedlarna är lika kraftfulla som en atombomb.
Om vi gör miljontals och översvämmar världen med falska dollar,
då kollapsar USA:s banker. Deras valuta blir värdelös.
Prata med Castro.
Det är omöjligt. Vår kommunikation övervakas.
Men… Che besöker Sovjetunionen om några veckor och kommer till Paris.
Prata med honom. Låt mig berätta om min plan för honom.
-Hej, jag heter Lucio Urtubia. -Ambassadören väntar på dig.
Lucio, kom in.
Du får fem minuter. Var trevlig.
Visa materialet, berätta om planen, tacka honom för mötet, och gå sen.
Okej? Argumentera inte med honom, även om du skulle vilja det.
Lugn, ambassadören. Jag hoppas att jag inte tappar målföret.
Det är där inne.
-Här? -Ja, där. Du kan gå in.
Du är alltså dollarmannen.
Jag representerar en revolutionär grupp, som du.
Vi tror att vi kan göra slut på kapitalismen.
-Och vi har en plan för det. -Med dollar? Förfalskade dollar?
Sedlarna kan bli till ett vapen.
De är nästan perfekta. Bara en expert ser att de är falska.
Hör på, befälhavare…
Om världen översvämmas av miljontals falska dollar så kollapsar USA:s banker.
Deras pengar blir värdelösa. Vi kan ruinera dem.
Vi kan göra slut på kapitalismen och förändra världen!
Visst.
Vad jobbar du med?
Jag är byggare, men ibland får jag idéer.
En byggare…
Planen är genialisk, spanjor. Men USA är för mäktigt.
För rikt för att kunna sänka med falska dollarsedlar.
-Men om… -Kamrat…
En loppa kan inte döda en elefant.
Skitstövel.
-Vad är det? -Nån tipsade dem.
Fan.
-Det är inspektör Costello. -Han har sett oss.
Jävlar!
Och nu? Vad gör vi nu?
Pengar!
Du där! Stanna!
Du tar nog fel.
Costello till alla enheter. Urtubia kom undan. Kolla alla utgångar.
-Där! -Var?
Där! Jag sa ju det.
Till alla, Urtubia är utanför. Grip honom genast.
Han står vid taxistationen, med solglasögon! Sätt fart!
Jag sa ju det!
Urtubia, jag tar alltid de skyldiga.
Oroa dig inte. Första dagen är värst.
Men du vänjer dig snart, ska du se.
Ja, det är äckligt, men du vänjer dig snart, ska du se.
Nej!
Urtubia, sluta! Sluta genast!
-Är du okej? -Ja… Fan ta dig!
Du räddade mitt liv.
-Du måste till sjukstugan. -Ja.
-Vad handlade det om? -Inget.
Jag sålde förfalskade checkar till folk från Marseille. En felfri plan.
Det var min med. Ändå är jag här.
Här är fullt av felfria planer som gick åt skogen.
Lucio, det här är Thierry. Han är din advokat.
-Vi ska få ut dig. -Och de andra?
De sa att de inte visste nåt, så domaren släppte ut dem mot borgen.
Precis som med Anne. De har inte fattat nåt beslut om dig än,
men du är inte tidigare dömd, så de borde släppa dig mot borgen också.
Allt ordnar sig, ska du se.
Jo förresten, hon ska heta Juliette.
-Är det en flicka? -Ja.
Du måste få ut mig.
Oroa dig inte. Du är ute om en vecka.
-Fan, Anne har redan fött barnet. -Gör inget dumt. Du släpps ju snart.
-Så sa advokaten och det har gått månader. -Håll dig lugn.
Urtubia. Du har beviljats villkorlig frigivning.
Kom igen, då! Stick och träffa din tjej.
8 ÅR SENARE
Varsågod.
Vad fan är det här? Var är mina pengar?
Du får den där, Lucio. De är resecheckar.
Man växlar dem mot pengar på vilken bank som helst.
Får man pengar av dem om de får pappret?
Ja. I affärer också. Det här är framtiden.
Jag tar hellre sedlar.
Det är vad du får den här veckan. Ta den eller låt bli, okej?
-Det är ju bara skit. -Jag vet.
-Vi ses. -Vi ses.
-Är det en katt? -Ja.
Är du säker? Det ser mer ut som en giraff. Titta, där kommer pappa.
-Hur mår mina tjejer? -Toppen!
-Vet du vad? -Vad då?
-Jag fick nio i matte! -Då förtjänar du en belöning.
En bakelse! Tack, pappa.
Nu åker vi!
Det blir 23,30 franc.
Jag har bara tio. Får jag betala resten om några dagar?
Bankerna är stenhårda.
Tyvärr. Du får bara ta vad du betalar för.
Du kan betala med den.
-Med den? -Självklart. Skriv bara under här.
Okej.
Vad kallas de?
Resecheckar. De kan växlas in på vilken bank som helst.
Till och med på stormarknader. Lämna över pappret så får du pengar.
-Vilken uppfinning! -Glöm bort rån. Det här är framtiden.
Jag vet inte, Lucio. Att bråka med amerikanska banker…
-Det är farligt. -Så klart det är.
-Allt vi gör är farligt. -Hör på, Patrick.
Jag vill inte åka in i fängelse igen. Det är förfärligt.
Men vi är anarkister. Vi får inte bli borgare.
Banker, politiker, domare… De ser arbetarklassen som skräp.
De vill bara sätta dit oss.
Då har vi rätt att sätta dit dem. Framför allt en jävla bank!
Ja, för fan!
De här checkarna är mycket lättare att förfalska än pass och id-kort.
-Ja, men svårare än dollar. -Straffet för checkförfalskning är lägre.
-Ett privat företag, ett mindre brott. -Varför City Bank?
Ska man knäcka en bank tar man den största i världen.
Att lösa in dem är lätt som en plätt.
Kom igen, Patrick. Hjälp oss med tryckplåtarna.
Bara det. Vi gör resten själv.
-Din syster bör nog inte få veta nåt. -Nog pratat, nu sätter vi igång.
-De är perfekta. -Ja!
Vad håller du på med, Lucio? Jag har knappt sett röken av dig.
Vi skulle ju vara mer försiktiga. Polisen övervakar oss fortfarande.
Om vi åker dit, vem tar då hand om Juliette?
Det här är de sista passen jag gör. Nu får det vara slut.
Du borde också lägga av.
God morgon, jag vill lösa in checkarna.
VÄXLINGSKONTOR
Är det nåt problem?
Nej, jag kollar bara så att numret inte är samma
som på stulna eller borttappade checkar.
Nå?
Varje par får 20 checkar och åker till olika städer.
Växla in dem på City Bank-kontoren, prick klockan 12:00.
Ju fler filialer vi besöker, desto mer skada åsamkar vi de jävlarna.
Den här delen är viktig. Vi måste göra det precis 12:00.
Det hindrar dem från att kolla serienumret, som står precis där.
Vi måste vara försiktiga.
En av oss går in. Den andra håller utkik efter nåt misstänkt.
Det blir en historisk expropriation. Det blir en anarkistisk milstolpe.
Men det funkar bara om vi gör det tillsammans och samtidigt.
När checkarna når huvudkontoret och de ser att de är falska,
då är pengarna redan hos de som behöver dem.
Din partner väntar på dig när du lämnar filialen
för att hämta upp och dela ut pengarna eller varna de andra om det blir problem
Om allt går bra gör vi det en gång i månaden.
FÖRSTA DAGEN LYON
Ni vet hur det funkar. Tre delar.
En för anarkisternas sak, en för fångarna och deras familjer,
och en för våra egna utgifter.
Utgifterna inkluderar väl vin för att fira, eller hur?
Ja, Asturiano, fattas bara annat!
BOLIVIA
Det är ganska enkelt.
De köper riktiga resecheckar för att kopiera deras nummer.
Sen gör de 100 kopior av varje.
Eftersom de löser in dem samtidigt på samma dag, på olika filialer,
upptäcker man inte bedrägeriet förrän några dagar senare.
De här är från det senaste partiet. Som synes är de av mycket hög kvalitet.
-Det är bedrägeri i stor skala. -Vad gör den franska polisen?
De säger att de jobbar på det och att det kommer gripanden snart.
Checkarna bara kommer. Vi lär förlora miljoner.
Ja.
Det här kan bli en katastrof.
Mr Barrow, du får åka till Paris och reda upp det här.
Jag förstår er oro, mr Barrow, men ni kan inte förvänta er poliser vid varje filial.
Lita på oss. Våra utredningar kommer att bära frukt snart.
Jag vet inte vilka metoder ni använder, men de förfalskade checkarna väller in.
Vi måste hitta nog med bevis innan vi griper nån.
Bevis?
Mer bevis än det där?
Om det vore en fransk bank, hade inte nån blivit gripen redan?
-Antyder du att vi inte gör vårt jobb? -Nej. Naturligtvis inte.
-Vi står väl alla på samma sida? -Precis min tanke.
De avancerade utredningarna, vart leder de?
Imorgon fyller Sophie år.
-Sophie? -Ja.
-Och du vill gå? -Ja, tack.
-När är det? -Klockan sex.
-Kommissarien, länge sen sist! -Jobbar du fortfarande som byggare?
Det gör jag, och det har jag gjort i 20 år.
De här checkarna är väldigt välgjorda. Ser de bekanta ut?
Jag har dragit mig tillbaka.
City Banks folk är rasande. De vill se förövarna bakom galler.
-Pappa, ska du åka in i fängelse? -Nej, älskling. Han ställer bara frågor.
Bankerna är de största tjuvarna i hela världen.
Jag är glad att de blir rånade.
Är det en amerikansk bank blir jag ännu gladare.
Visst, försök spela smart.
POLIS
Skugga honom. Tappa inte bort honom den här gången.
Så det är det ni håller på med?
Du borde tänka på Juliette.
Det är det jag gör.
Ska hon få en bättre värld måste vi fortsätta slåss.
-Det finns andra sätt att slåss på. -Finns det? Vilka då?
Jag har erbjudits jobb hos Läkare i Världen. Ett projekt i Bolivia.
Vi kan åka alla tre. Jag skulle jobba på sjukhus,
och du skulle kunna bygga hus.
Ett annat sätt att slåss på och förändra världen.
Det är inte läge nu, Anne. Det här är stort.
Lucio, polisen kan göra misstag efter misstag, och det spelar ingen roll.
De börjar bara om, men om du gör ett enda felsteg,
då åker du dit.
…ett enormt bedrägeri mot världens största bank, First National City Bank.
Välgjorda förfalskade resecheckar cirkulerar i hela Frankrike.
Vissa filialer tar inte emot dem p.g.a. de stora förlusterna som de orsakar,
vilket skapar missnöje bland kunderna.
Påstår du att den här muraren är hjärnan bakom hela operationen?
Det vore lättare om det var de vanliga bovarna.
De är korkade och lätta att ta.
Men Urtubia är extremt försiktig.
Han misstror alla. Det är inte enkelt att samla ihop bevis mot honom.
Hur länge tror du det dröjer
innan du och ditt fantastiska franska gäng har tagit hjärnan bakom allt?
En cellkamrat är som en bror.
Man hör honom snarka och luktar på hans fisar i ett halvår.
Inte ens hans fru känner honom lika bra som du.
En extrem situation. Antingen konfronterar man den stoiskt eller så går man under.
-Hur är man? -Stoisk.
-Naturligtvis. -En öl till för nån?
Jag tar en.
-Om vi satsar på utbildning… -Ja.
Då får vi folkets respons. Men grunden måste läggas…
Du, Lucio!
Det här är Pierre, chefen för Läkare i Världen i Paris.
-Angenämt. -Detsamma.
Han reser till Bolivia nästa månad med teamet.
Jag hoppas att vi ses där.
-Jag sa att vi funderar på det. -Jo, men det är ett svårt beslut.
Självklart, men jag hoppas att ni kommer.
Vi behöver skickliga och engagerade människor, som Anne.
Vi får se.
-Ska du ut igen ikväll? -Ja.
Jag behöver ett svar. Följer du med oss eller inte?
-Du har visst bestämt dig. -Jag kan inte missa chansen.
Juliette ska inte behöva se sin pappa åka i fängelse.
Fattar du inte, Anne? Vi blåser världens största bank!
Du fattar inte.
-Oavsett vad du tar så sänker du dem inte. -De kommer inte att sänka oss heller.
Gör som du vill, men vi åker, med eller utan dig.
Gör vad fan du vill. Jag har viktigare saker att tänka på.
Folk är nervösa. Vissa filialer löser bara in en check om dagen. Andra tar inga.
-Flödet måste ju strypas nån gång. -Vad gör vi med allt det här?
Vi har 30 000 checkar redo. Vill ni kasta bort tre miljoner?
Vi kan inte lösa in dem en efter en.
-Precis, risken är enorm. -Det kanske är dags att lägga av.
Vad tycker du?
Förbannat! Vi måste sälja allt nu. En enda köpare. En sista försäljning.
En sista gång, sen lägger vi av. Vi slutar med flaggan i topp.
Vi slår vårt största slag hittills. Vad sägs?
Alla som röstar för?
Tänk vad det här kan göra för vår sak.
Våra landsmän i exil behöver fortfarande hjälp.
Visst.
Berätta nu var du ska hitta en köpare till allt det här.
BEGAGNAT ÁLVAREZ
STÄNGT
-Hur är läget, Charlie? -Lucio, vad gör du här?
-Hälsar du på eller vill du pantsätta nåt? -Jag behöver din hjälp.
Självklart. Du räddade livet på mig. Vad du än behöver.
Planet lyfter 12:00 på lördag. Du har fortfarande tid på dig.
-Har du grejorna? -Vi tog med ett prov.
Bra. Tony Greco väntar på dig. Den här vägen.
Den är otrolig. Den är nästan perfekt.
-Nåt att dricka? -Vi dricker inte när vi jobbar.
Tala för dig själv. Jag behöver ett glas.
-Asturiano… -Jag vet inte om Charlie berättade.
Jag har haft sympatier för er sak länge, för spanska anarkister.
Min far var faktiskt med i de internationella brigaderna.
Hemma hade vi böcker om Durruti, Ascaso…
Om Quico Sabaté.
Sabaté var vår vän.
Verkligen? Det är synd att det inte finns fler som ni i USA.
Vi föredrar pengar framför ideal.
Låt oss prata om pengar.
Jag är beredd att köpa hela lagret om priset är rimligt.
-Vad är rimligt? -En tredjedel av det nominella värdet.
Okej. Ge oss en miljon dollar. Vi ger dig checkar värda det tredubbla.
-Jag behöver några dagar. -Du får till på lördag, innan 12:00.
-Litar du inte på honom? -Lita aldrig på främlingar.
Kör!
Michel, växla den här, är du snäll.
-Vad gör du här? -Vi åker in tack vare dig!
Polisen övervakar vårt hem och följer oss överallt.
Det handlar alltid om dig och revolutionen! Tänk på andra!
-Det här är sista gången. -Nej! Det får vara slut nu.
Jag är trött på att du hamnar i klistret. Sköt ditt, men lämna oss utanför.
Patrick, nu går vi. Anne.
De skuggar oss alla. De vet säkert nåt.
-Bara amerikanen vet tid och plats. -Han kanske jobbar åt dem.
Asturiano och jag har skuggat honom. Han är den han säger.
Vi borde ställa in det.
Vi får inte missa chansen. Pengarna hjälper ju så många.
Lucio, jag är ledsen, men jag vill inte hamna i fängelse.
Nej.
Adjö.
Jag går och lägger mig.
Bara släpp det.
-Det är inte värt det. -Jag måste göra det, annars vinner de.
-"De?" -Bankerna, de med makt, systemet.
Bekämpar vi inte fienden blir de starkare. Hjälp mig. Kom igen. Vi kan klara det.
Vi två, som på den gamla goda tiden.
Nej, Lucio, det är över. Det är för sent. Planet lyfter 12:00.
Det är nog med tid. Hjälp mig att skaka dem av mig. En sista gång.
Sen åker vi alla tre till Bolivia.
Jag sa nej. Som alltid lyssnar du inte eller vill inte ens lyssna.
Här är din biljett. Du väljer själv.
Juliette vaknar snart, och jag måste packa klart.
Som du vill.
Vi ses på flygplatsen.
Perfekt. Lycka till.
MOSKVA 1980
Vad vill du? Vad gör du?
Lugn, mon ami. Vänta lite.
Nej, låt bli. Är du tokig?
Skitstövel!
Var har du varit? Vad har hänt?
-Hej, vad önskas? -En calvados, tack.
Jag tar en café au lait och två croissanter, med smör och sylt.
Skumraskaffärer gör mig hungrig.
Goddag. Tack.
Hoppa in, raring.
Oroa dig inte. Vi har tid så det räcker. Du missar inte flyget.
Där är han.
Vänta här.
Rör dig inte! Ner på marken!
Ursäkta mig, frun.
Det är över, Urtubia. Du spelade och du förlorade.
Det här slingrar du dig inte ur.
Hur kom de på det?
Asturiano, Petite Jeanne och amerikanen har gripits.
Den enda som är borta är Patrick.
Inte en chans.
Han spelade visst lite mycket på senare tid och hade skulder.
Hade han sagt nåt hade jag hjälpt till! Det han har gjort är otroligt!
Domaren släpper Asturiano och Petite Jeanne mot borgen.
Men ditt fall blir lite svårare.
Barrow, City Banks säkerhetschef, är ute efter dig.
De kräver 20 år och 50 miljoner dollar i ersättning för sina förluster.
Nu är vi verkligen körda.
Kära Lucio, jag har alltid vetat att du var en idealist,
och en handlingens man. Det var det som gjorde att jag blev kär i dig.
Jag har insett att kampen alltid är viktigast för dig.
Men tiderna har förändrats.
Revolutionen är en utopi från förr. Vi lever i en annan värld nu.
Kampen ser annorlunda ut nu.
Här i Bolivia bekantar vi oss med en annan kultur,
med andra sätt att hjälpa människor på. Kort sagt, en annan värld.
Juliette och jag mår bra. Vi kan nog bli lyckliga här.
Jag hoppas att du blir fri snart och kan hälsa på oss.
Juliette saknar dig. Jag kommer alltid att älska dig, på ett eller annat sätt
Juliette och Anne.
Urtubia. Du har besök.
Domaren vill avsluta förundersökningen i tid.
Gör hon det stannar du i fängelse till rättegången,
men om vi kan undvika det blir du villkorligt frigiven.
-Vad kan vi göra? -Tja…
Enligt de insamlade bevisen och allas utsagor
ledde Lucio Urtubia en liga som förfalskade resecheckar
från First National City Bank. Ligan har finansierat anarkistgrupper.
Vi ber Ers nåd att avsluta förundersökningen
och bestämma ett datum för rättegång.
Domstolen instämmer i inlagorna och avslutandet av förundersökningen
för Lucio Urtubia. Har den anklagade nåt att tillägga?
Ja, jag kräver att rättegången ogiltigförklaras.
Ers nåd, vi har hittat flera fel i hur man har handskats med fallet.
Dokumenten visar att det finns fel i utskrifterna angående namn och detaljer.
Vi är också ytterst tveksamma vad gäller vissa delar av beviskedjan.
Eftersom förvarstiden före rättegång går ut på måndag
ber vi att vår klient släpps mot borgen,
medan felen i fallet korrigeras.
Ers nåd, det här är en fars för att få ut den anklagade ur fängelse.
Förlåt, jag talar inte franska.
De här juridiska problemen kan inte ignoreras.
-Han är rymningsbenägen, Ers nåd. -Tystnad!
Lagen och antagandet om oskuld talar till vår fördel.
-Lucio! Se hit! -Bara en bild!
Ditt fall är på tv nu. Du är en kändis.
Släpp igenom oss, tack. Ursäkta mig.
-Herr Urtubia, är det sant att… -Herr Urtubia!
ROBIN HOOD-BYGGAREN
Han ses som idealisten som bekämpar etablissemanget.
Han är en brottsling. Han får inte gå lös.
Och vi får inte låta dem göra honom till en hjälte.
Domaren släppte honom mot borgen. Jag kan inte göra nåt.
Jodå. Det finns alltid nåt man kan göra.
Grip honom, oavsett för vad.
Hitta på nåt. Plantera nåt. Skicka tillbaka honom till fängelset.
C'est la loi.
Sån är lagen.
-Lagen. -Ja.
Så länge Lucio Urtubia kan nås får vi bara vänta på att rättegången ska börja.
Sen utfärdar domaren en dom.
Om du ursäktar mig så har jag lite jobb att göra.
Du låter precis som alla reportrar.
Du gillar säkert att han rånar en amerikansk bank.
IDEALISTEN SOM BEKÄMPAR MAKTHAVARNA UTE MOT BORGEN
-Hördu! Din skitstövel! -Hallå! Det var inte Patrick!
City Bank-killen ville betala mina skulder. Jag sa nej.
När vi lämnade dig den kvällen tog vi ett tåg ut på landet.
-Okej. Vem gjorde det, då? -Jag vet inte.
Det var inte jag. Jag skulle aldrig förråda dig.
Jag är sårad över att du trodde det.
Kom in.
Berätta, Thierry, vad händer?
Det var en fälla. Tony Greco jobbade under täckmantel.
Jag visste att det inte var en av oss! Jag blev förrådd.
Din cellkamrat Charlie Álvarez hjälpte till.
-Charlie? -De kom åt dig genom honom.
Nej. Jag räddade hans liv.
De hotade honom med 20 års fängelse.
Han tog emot 10 000 franc och flög till Buenos Aires.
Den jäveln!
Varsågod. Rättegångsdatumet är fastställt.
Hur ser chanserna ut?
-Du kommer att bli dömd. -Jag vet, men hur länge pratar vi om?
-Fyra till fem år. -Fyra till fem?
Med tur. Tio till tolv år om allt i åtalet godtas.
Anne?
Nästa kula ser du inte när den kommer.
Vi behöver prata.
Vi ska ju övervaka dig, inte tvärtom.
-Hur hittade du mig? -Jag har mina källor. Det vet du ju.
Jag vet. Vad vill du?
Hot, sena telefonsamtal… De vill nog till och med döda mig.
-Varför komma till mig? -Vi har väl känt varann i 20 år?
Våra bästa år, sägs det.
Och vi har alltid spelat ett ärligt spel, eller hur?
Jag spelade nog ärligare, men ändå…
Kom du hit för att få veta vem som ligger bakom allt tar du fel. Jag vet inte.
Du har skaffat dig många fiender under årens lopp.
Det kanske är den spanska underrättelse- tjänsten eller vapenhandlarna i Marseille…
Kom igen. Jävlas inte med mig. Du vet ju att det var amerikanerna.
Jag beklagar, Urtubia. Men du vet hur det här funkar.
Utan bevis kan jag inte göra nåt.
-Förbannat! -Lucio!
Vi har spelat rent i 20 år. Nu kommer de här människorna och…
De tror att de kan göra vad de vill.
Låt dem inte komma undan med det.
Polisen och underrättelsetjänsten letar. Han grips snart och kan inte få borgen.
Mr Barrow, lös problemet, annars drabbas du av konsekvenserna!
Ja, chefen.
Du vet vad du måste göra.
DE GAULLES ANDE LEVER FORTFARANDE
Tror du att planen funkar?
Det är nog säkrast.
Godmorgon. Hur har du sovit?
Det var länge sen jag sov fem timmar i sträck.
Jag ska gå. Jag vill inte sätta dig i klistret.
Stanna så länge du vill. Du hjälpte min familj när jag satt i fängelse.
Tack, men om allt går bra får jag snart sova lugnt igen.
-Jag ställer upp, vad du än behöver. -Tack.
Det var så lite.
Hej! Hur är läget?
-Varför ser du på mig så där? -Pappa sa att du rånade banker.
Och en gång träffade du Che. Är det sant?
DIREKTÖR
Det är utom kontroll. Checkar har hittats i Nederländerna, Belgien och Tyskland.
En bunt kom precis in från Mexiko. Vi är körda!
-Hallå? -Anne.
-Lucio? -Hur mår du? Hur mår ni båda?
Vi mår bra. Och du, då? Vad är det? Är det sant att du rymde?
Du vet ju att jag inte tycker om att ta order.
-Jag saknar er båda så mycket. -Vad planerar du, Lucio?
Jag fixar det här. Jag fixar allt och kommer till er.
Vi kan börja om.
-Saker har förändrats, det vet du. -Är det pappa? Låt mig prata med honom.
-Här kommer Juliette. -Pappa?
Hej, älskling. Hur mår du?
Allt är bra. Och du, då? Vad håller du på med? Hur mår du?
Jag? Jag jobbar som vanligt.
En telefonkiosk på Place Lafayette.
Sa din moster verkligen det?
Enligt henne är du galen och kan bli dödad när som helst.
Lyssna inte på henne. Det är hon som är galen.
-Älskling, jag måste lägga på. -Pappa! Lova att du inte blir dödad.
-Jag lovar. -Och att du kommer och hälsar på.
Jag är där snart.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
-Hälsa mamma att jag älskar henne med. -Säg det själv när du kommer hit.
Ja, du har rätt. Jag säger det själv.
Hej då, pappa.
Hej då.
-Jag är obeväpnad. -Ner på marken!
Äntligen tar mardrömmen slut.
Jag längtar efter New York och en riktig hamburgare.
Fattar du, Costello?
-Han kapitulerade. -Han hade inget val.
Han vill prata med dig.
Va?
Jag heter Lucio, Lucio Urtubia.
Jag vet. Jag skakar inte hand med skurkar.
Herregud! Det är ni som är skurkarna.
Ni bara förstör världen med era dollar och era jävla krig!
Är du klar med anarkistsnacket?
Jag är bara här för att se till att rättegången blir rättvis.
Vad sägs om ett avtal?
Vi förhandlar tyvärr inte.
Det visar på svaghet och skapar ett hemskt prejudikat.
Det jag har att erbjuda kommer nog att intressera dig.
Mina chefer vill att du får hårdast möjliga straff. Inte förhandlingsbart.
De förfalskade checkarna lär fortsätta dyka upp över hela världen.
Ni tog mig, men inte mina tryckplåtar.
De fortsätter att trycka. Checkarna lär fortsätta att dyka upp.
Förr eller senare hittar vi tryckplåtarna och resten av ditt gäng.
Kanske. Men under tiden kommer din bank att förlora pengar. Mycket pengar.
Mr Barrow, att få mig dömd löser inte ditt problem.
Okej, låt oss göra ett avtal, då.
Ge mig plåtarna så kan vi gå med på ett kortare straff.
Jag tänkte mig nåt annat. Jag ger dig tryckplåtarna,
och lovar att inte en enda förfalskad check når kontoret i New York igen.
I gengäld släpper ni åtalet och kompenserar mig lite för allt besvär.
Vad? Är du galen?
City Bank accepterar inte utpressning. Vem tror du att du pratar med?
Fundera på det. Resecheckarna är er stjärnprodukt,
men i Frankrike tar många banker inte emot dem på grund av antalet förfalskningar.
Du bestämmer om resten av världen drabbas.
-Vad? -Om förfalskningarna fortsätter komma
måste City Bank sluta med resecheckar för att slippa förluster.
Ett officiellt erkännande att ni har besegrats.
Tänk dig hur det skulle påverka City Banks image.
Sen ser dina chefer att du inte har kunnat lösa problemet.
De ser dig som inkompetent och ger dig sparken.
Acceptera mitt erbjudande så är dina problem över.
Lyssna på mig. Alla vinner. Alla.
Kom in.
Oroa dig inte, allt är i ordning.
Jag lärde mig att aldrig lita på nån.
Speciellt inte på en bank. Är jag inte ute om 20 minuter vet de att det är ett trick.
Det är väldigt konstigt att du verkar tycka att vi är brottslingarna.
Som överenskommet.
Varsågod.
Ingen fara. De är inte falska.
Här är de sista förfalskade checkarna som ni får ta emot.
Hur kan jag vara säker på det?
Jag gav ju mitt ord på det.
Ditt ord?
Du har inget annat val.
Där är han.
Nå?
-Hur gick det? -Hur gick det?
Nu vann loppan över elefanten.
Ironiskt, eller hur?
En enkel murare besegrade världens mäktigaste bank.
Vi räddade precis hela vår verksamhet med lite dricks.
Har aldrig nån berättat det för dig?
Huset vinner alltid.
SPANIEN 82
Hur mår mina tjejer?
Pappa! Du är här!
Så klart. Familjen kommer alltid först. Du är så söt och har blivit så stor!
Du klarade det.
-Du vet hur envis jag är. -Du kommer att sakna det.
Nej, för kampen fortsätter.
BANK
-Du tänkte väl inte… -Nej.
Det här stället måste nog fixas till.
Tegel på fasaden, väggarna ska målas, det ska svetsas… Och så vidare.
Visst. Kom nu.
INGEN VET HUR MYCKET PENGAR LUCIO KRÄVDE FÖR ANARKISTERNAS SAK.
NÄR HAN FICK FRÅGAN SA HAN BARA: "MYCKET."
INTE LÅNGT EFTER URTUBIAS KUPP
BÖRJADE STORBANKERNA LETA EFTER ALTERNATIV TILL CHECKAR.
I MITTEN PÅ 80-TALET TOG KORT OCH BANKOMATER ÖVER.
LUCIO FORTSATTE SOM MURARE OCH ANARKIST HELA LIVET.
HAN SKREV TVÅ BÖCKER: THE REVOLUTION ON THE ROOF OCH MY LIVED UTOPIA.
LUCIO OCH ANNE SEPARERADE MEN FÖRBLEV GODA VÄNNER RESTEN AV LIVET.
LUCIO DOG DEN 18 JULI, 2020.
HAN BLEV EN IDOL FÖR NYA ANARKISTER OCH LIBERTARIANSKA GENERATIONER.
VI TACKAR FÖR HANS INSPIRATION
TILL DE SOM SÖKER EN BÄTTRE VÄRLD OCH TROR ATT LOPPAN KAN BESEGRA ELEFANTEN
INGEN I LUCIO URTUBIAS FAMILJ DELTOG I SKAPANDET AV FILMEN
Undertexter: Mats Nilsson