Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ФІЛЬМ ЗАСНОВАНИЙ НА ЖИТТІ ЛУСІО УРТУБІЇ.
ДЕЯКІ ІМЕНА БУЛИ ЗМІНЕНІ,
А ПОДІЇ ТА ПЕРСОНАЖІ ВИГАДАНІ ЗАРАДИ ХУДОЖНІХ ЦІЛЕЙ.
«ПОГРАБУВАННЯ БАНКУ — ЦЕ ЗЛОЧИН. А ЙОГО ЗАСНУВАННЯ ТИМ ПАЧЕ».
БЕРТОЛЬТ БРЕХТ
1962 РІК
ПАРИЗЬКИЙ АЕРОПОРТ
Щасти.
ВХІД
Бонжур, я Лусіо Уртубія.
От лайно!
-Що таке? -Хтось їх попередив.
-Що? -Поліція надворі.
-Гроші в тебе? -Так. Чорт!
Ви його бачили?
Це інспектор Костелло.
Де ж ти подівся?
-Туди! -Він нас побачив.
-Сучий син! -Попався!
Стій!
Що тепер? Що нам робити?
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Ти! Стій!
Гадаю, ви помилилися.
ЗА 20 РОКІВ ДО ЦЬОГО
Крадій!
Сучий син!
КАСКАНТЕ, НАВАРРА
Лусіо!
Тату.
Немає сил терпіти.
Ти не уявляєш, як це боляче.
Лусіо,
ти ж розумієш, про що я прошу?
Ти єдиний у цьому домі,
хто має сміливість зробити те, що треба.
Боже.
ОЩАДНИЙ БАНК
Вітаю! Як твій тато? Як він тримається?
Він помирає.
О господи.
Таке життя. Смерть прийде за кожним.
-Помолюся за нього. -Нам потрібні не молитви.
А гроші, щоб купити морфін і полегшити його біль.
Я б хотів допомогти, але я вже казав твоїй матері.
Ми не даємо кредити без застави.
У вас купа грошей. Не можете дати 5000 песет?
Це банк, а не благодійний фонд.
Я працюватиму влітку й усе поверну.
Батько страждає. Будь ласка, допоможіть.
Вибач, ми не можемо повірити на слово дитині.
Особливо сину республіканця.
Іди додому, малий.
Я з тобою, Сатур.
Лусіо, не можна, поки не відслужиш в армії.
Хочу забратися звідси.
-З тобою в Париж. -Це не відпустка.
-Я їду туди як покоївка. -Я теж можу працювати.
Тут лише бідність і неволя.
Слухай, відслужи в армії, а після звільнення
приїжджай до мене. Домовилися?
10 РОКІВ ПО ТОМУ
ПАРИЖ
-Сатурніно! -Лусіо?
Який ти дорослий!
Ми викрали речі зі сховища у відрах.
Ковдри, чоботи, приладдя. В армії багато цього добра!
Насипали зверху об'їдків і вивезли зі сміттям.
-Вічні схеми. -Я завжди щось вигадую!
Ага, як потрапити в халепу.
Залишиш армію Логроньо без штанів.
До біса їх! Хай там як, нас хтось здав.
Військова поліція схопила моїх друзів, проте я втік.
-Ти маєш повернутися. -Ні!
Я дезертир. Мене або посадять, або застрелять.
Ти маєш усе виправити.
Більше жодної армії, солдатів,
наказів і пісень типу «Лицем до сонця».
Люба, це я.
Бонжур.
Патріку, це мій брат Лусіо. Лусіо, це мій партнер Патрік.
Дуже приємно.
-Працює на Монетному дворі. -Замовиш за мене слівце?
Ну, туди беруть лише кваліфікованих спеціалістів.
Але я товаришую з бригадиром.
Йому можна довіряти?
-У чому річ? -Чи можна тобі довіряти.
Звісно, зятю!
-Він мій брат. -Гаразд, я поговорю з другом.
Агов, малий. Не поспішай так.
День дуже довгий. Не підставляй нас.
Якщо я сповільнюся, то втомлюся.
Тоді клади менше цегли, чуєш?
Ти глухий? Не чуєш, що кажу?
Ні, не глухий. А ти?
Слухай, малий. У нас тут певні правила.
А встановлюють їх ті, хто старше.
Херміналь тут найстарший.
Робіть свої справи, а я — свої.
Республіканці, соціалісти, прогресисти,
сталіністи, троцькісти, анархо-синдикалісти…
Як нам вдалося виграти війну? Ми навіть між собою не могли домовитися.
Я досі пам'ятаю сварку з комуністами
через те, кому дістануться набої.
-Які ми вкрали в М'єресі! -Так, пам'ятаю.
Я був із каталонськими прогресистами,
з партією синдикалістів, з Республіканськими лівими Каталонії.
А як у Наваррі?
-За кого ти? -Я?
-Не знаю. -Ти маєш бути за когось.
Мабуть, я за комуністів.
За комуністів? Але ж тобі не подобаються накази.
Ти анархіст.
Анархіст?
Що це значить?
УСТАНОВЧІ ЗБОРИ СПІЛКИ АНАРХІСТІВ КЛІШІ
-До роботи! -Ви туди, а я там буду.
Ось, товаришу.
Ходімо сюди.
Слухай, Лусіо.
Це Бакунін.
Разом із Прудоном і Кропоткіним він сформулював основні ідеї анархізму.
Жодної релігії та держави. Лише свобода, робота й колективізм.
У Франції теж є великі імена.
Як Луїза Мішель, головна революціонерка Паризької комуни.
Вона казала: «Влада — це зло і тиранія, тому я стала анархісткою».
У суботу 30-го числа відбудуться збори спілки анархістів Кліші!
Себастьян Фор закликав створити суспільство
вільних і рівних людей без уряду та грошей.
Гроші — одне з найбільших зол, Лусіо.
Вони все псують.
-Наступної суботи! -Вітаю, пане. Що це?
-Бонжур. -Це ваше?
Буенавентура Дурруті. Він грабував банки.
Бо вони експлуатують людей і створюють нерівність.
Він казав, що лише безпосередні дії покладуть край несправедливості.
Таких активістів уже немає.
Ну, окрім мого друга Кіко Сабате.
Він вкрав 50 000 песет у банку в Барселоні.
-Нічого такого. -Нічого?
Анархіст не кориться владі і бореться проти неї.
-Відайте! -Тут нічого такого.
Ти мав рацію.
Я анархіст.
Завзятіший, ніж усі ці чоловіки разом.
Чому ви їх б'єте?
-Ти в порядку? -Так, я міцний горішок.
Обережно!
Спокійно. Я за кермом змалку.
А що казали поліцейські?
Лусіо, хочеш жити в Парижі, вчи французьку.
МОВНА ШКОЛА СУЧАСНІ МОВИ
Як ти, Лусіо?
Як твоя французька?
Що?
Нічого.
Зробиш мені послугу?
Звісно, що завгодно. Що треба робити?
Нагодуй його. Він вмирає з голоду.
Я живу на горищі.
Прийшли.
Візьми валізу.
Заходь першим.
-Ти сам тут живеш? -Так, авжеж.
Ніколи не довіряй незнайомцям.
Треба десь сховати цю зброю.
Чорт забирай!
А ти хто?
Я Кіко. Кіко Сабате.
-Кіко? -А ти хто?
Лусіо Уртубія.
У тебе є щось поїсти? Хліб, ковбаса, сир? Будь-що підійде.
Звісно.
В'ялена ковбаса із села.
Чудово, малий.
Смачно пахне!
Найкраще, що я міг зробити з тим, що було.
Ти ж не вважаєш, що лише жінки мають готувати?
Я?
Не знаю.
Якщо ти перекотиполе, то маєш навчитися готувати.
Це правда, що ти вкрав 50 000 у банку?
Не вір усьому, що пишуть у газетах.
Там було лише 30 000.
Кляті банкіри завжди завищують суму.
-Щоб збільшити страховку. -Зі мною сталося щось подібне.
-Невже? -Якось взяв дві песети з кошика.
-А священник сказав, що п'ять. -Виродки.
Виродки! Священники й банкіри всі однакові.
-Грабують тебе, навіть коли ти грабуєш їх! -Сучі діти!
Отже, ти теж людина дії. Так, малий?
Що ж, перевіримо.
Слухай. Не треба, якщо не хочеш.
Звісно, хочу. Просто трохи нервуюся.
Це нормально. Першого разу всі нервуються.
Але не дозволяй страху паралізувати тебе.
Це не вперше.
Не вперше?
Колись я намагався пограбувати банк у своєму селі.
Чому?
Татові потрібні були гроші.
І що сталося?
Нічого не вийшло.
Зрозуміло.
Слухай, хлопче.
Ми збираємося не красти гроші в банку,
а експропріювати їх.
І зробимо це на честь твого батька.
Що скажеш?
Ходімо.
Тримай.
-Як французькою «усі на підлогу»? -Tout le monde au sol.
Чи щось таке.
Tout le monde au sol!
КАСА 2
Якого біса!
На підлогу, трясця!
Ну ж бо! На підлогу!
Руки вгору!
КАСА 1
КАСИР
Ну ж бо!
Пам'ятай, це вони крадії, добре?
Давай за стійку!
Ну ж бо!
Швидше, чорт забирай!
Гроші!
Ну ж бо!
Давай, малий!
Гроші!
Швидше!
Давай, малий!
Ти впевнений?
Швидше, малий! Забираймося!
Повільніше. Спокійно.
Ось так.
Куди далі? На метро?
У нас вдосталь грошей. Давай на таксі.
А тепер час для смачного святкового обіду зі смаженого кальмара з цибулею.
Ноги тремтіли, а серце калатало.
-Це заняття не для мене. -Чому ні? Ти молодець. Слухай.
Наступного разу не стрибай навколо, а виходь через двері.
Що тепер буде з грошима?
Що ж, я завжди ділю на три частини.
Перша частина для місцевих анархістів.
Друга частина для друзів у в'язниці та їхніх родин.
А третя для тих,
хто виконав операцію.
-Для нас? -Звісно.
Треба запастися їжею, сплатити оренду
і купити машину.
Ми не можемо постійно їздити на таксі.
Ти вмієш водити?
-Ні. -Тоді потрібно знайти водія.
Бонжур.
Тут не можна паркуватися.
Справді? Вибачте, я не знав.
Я лише на хвилинку.
Біжи!
-Заводь двигун! -Поїхали!
Сідай! Швидко!
Уперед! Поїхали!
Пригніться!
Усі цілі?
Так, їдьмо!
Чорт!
-Вони близько! -Ця шкарабанка надто повільна!
-Що ти робиш? -А ти як думаєш?
Влучиш у когось!
Не хвилюйся, малий.
Інспекторе Костелло,
у 6-му районі пограбування.
Свідки кажуть, що в них був акцент.
Ось, дай йому.
Поділися із сусідами, добре?
Гроші в правильних руках.
Поїхали, Астуріано.
ПОЛІЦІЯ
Їх було двоє.
З іспанським акцентом. Вони назвали це експропріацією.
Іспанські анархісти.
Зможете їх впізнати?
Ні.
На обличчях були панчохи.
Але я впізнаю їхні голоси.
Не хвилюйтеся.
Я знаю, як їх знайти.
Я відповім товаришу Мішелю.
Ми, іспанські робітники у вигнанні,
маємо поширювати інформацію серед вас, наших французьких товаришів.
Революція — це не утопія.
La révolution n'est pas une utopie.
Революція — це мрія, яку все ще можна втілити.
Гарно сказав!
Нам, французам, потрібна робота і безпека, а не революції та класові війни.
Класова війна як ніколи актуальна.
Багаті багатіють, а бідні стають біднішими.
Що вона каже?
Менталітет людей може змінитися.
Світу потрібен новий соціальний і політичний лад.
Ні. Нам треба встановити нові теоретичні принципи.
Треба припинити говорити й почати діяти.
Боротися за справедливість і рівність.
-Ось що ми маємо робити. -Молодець, Лусіо!
Що він сказав?
Поліція! Поліція приїхала!
Поліція!
Швидше, треба тікати!
За мною, Лусіо! За мною!
«Це експропріація! Усі на підлогу!»
Наступний!
«Це експропріація! Усі на підлогу!»
Наступний!
«Це експропріація! Усі на підлогу!»
Голосніше.
«Це експропріація! Усі на підлогу!»
Це він.
Принаймні мені так здається.
Зніми.
Як тебе звати?
Лусіо Уртубія.
Слухай, Уртубіє, у тебе немає судимостей.
Раджу зізнатися й повернути гроші.
Суддя буде поблажливим. Ти отримаєш максимум два роки.
Дивіться.
Мої руки в тиньку та фарбі.
Я будівельник і нічого не знаю про пограбування банків.
Інспекторе!
Тут щось є!
То що там?
Гроші?
Зброя?
Лише журнали з голими дівчатами.
Після Ейфелевої вежі Бардо — найгарніша пам'ятка Франції.
Гаразд.
Знаєш що?
Гадаю, ти винен.
Рано чи пізно я тебе затримаю.
Бонжур.
Є новини від Кіко?
Сховали зброю, і він поїхав.
Наварро, ходи сюди.
Дивися, що ви накоїли.
Якщо банки крадуть у нас,
ми маємо красти в них.
-Господи, ти як Кіко. -Що в цьому поганого?
Кіко постійно тікає. У нього ані дому, ані сім'ї.
Ані майбутнього. Теж так хочеш?
Він має рацію, малий.
Продовжимо грабувати банки,
отримаємо строк або кулю в потилицю.
Ти часом не голодний?
Ці хлопці запалили іскру. Вони показують нам шлях.
Тут не Куба. І не буде заколоту зі зброєю.
У нас її навіть немає.
Можна грабувати не лише банки, а й військові заводи.
І кому ми віддамо зброю? Нас дуже мало.
Херміналь каже, що про революцію треба розповідати,
щоб більше людей долучилося.
Для цього потрібен верстат, а не зброя.
То він хоче, щоб ви стали друкарями?
Це не пограбування банків, але все-таки діяльність, так?
Слухай…
-Я їду додому. -Якщо повернешся в Іспанію, тебе вб'ють.
Краще помру в боротьбі з фашистами, ніж розвішуватиму плакати.
І ти маєш зробити те ж саме, бо ти людина дії.
Я відчув це, щойно тебе зустрів.
Ні, Кіко. Це не мій шлях.
Що ж, добре.
Тоді час прощатися.
Це тобі.
-Ні, Кіко, це твій ніж. -Візьми.
Бери.
-Ну ж бо. -Чорт.
Ти був мені як батько.
Як батько? Я не такий старий!
Радше як старший брат.
Або кузен із села, де готують в'ялену ковбасу.
Кузен…
Ми хочемо позичити 10 000 франків, щоб купити друкарський верстат.
Мені дуже шкода, але
у вас немає ані постійного доходу, ані майна.
Це неможливо.
Месьє,
ми чесні працівники і завжди дотримуємо слова.
Ми обіцяємо повернути 10 000 франків за п'ять років.
Вибачте,
але ми покладаємося не на слова,
а на фінанси. Розумієте?
-Поводься добре. -Кляті банки.
Тепер ти ходиш до банку без зброї.
Зараз Різдво. У вас немає важливіших справ?
На Різдво провідують друзів.
Чого вам треба?
Ваші люди стежать за мною і мали б побачити, що я будівельник.
Інформатор повідомив, що ви хочете
друкувати листівки з пропагандою.
А що ще сказав ваш інформатор?
Що пограбування припинилися.
Або ти не такий хоробрий без свого друга Сабате.
Чув це ім'я?
Кіко Сабате.
Мабуть, ти ще не читав сьогоднішні газети.
Чесно кажучи, дуже прикро.
Я б залюбки засадив вас
у Ла-Санте.
Се ля ві.
Що ж…
Щасливого Різдва.
ПОЛІЦІЯ ЗАСТРЕЛИЛА КІКО САБАТЕ СМЕРТЬ ЗЛОДІЯ
За Кіко.
Усі на підлогу!
Це твої гроші чи гроші банку?
-Мої. Дістав із кишені. -Залиш собі.
Ти!
Будь ласка, не стріляйте. Беріть що хочете.
-Ходімо. -Швидше.
9900. Ось ваші 10 000 франків, месьє.
Мерсі.
Мадам, як вас звати?
Жанетт. Але всі називають мене крихітка Жан.
Ви давно тут працюєте?
З 14 років, тож це все, що я вмію робити.
Він каже, ви знаєте іспанську.
Так. Моя мама з Куенки.
Нам потрібна надійна людина, яка вміє працювати на цих машинах.
Я знаю все, що треба. І мені можна довіряти.
За кого ви голосували на минулих виборах?
Ні за кого! Я не вірю політикам.
Гей!
Ну і наробили ви дурниць!
Але тепер у нас є верстат.
Гаразд, передамо його друкарській профспілці.
Профспілці? Ні! Мій верстат, мої правила.
За кого ти себе маєш?
Я анархіст. Жодних наказів і пояснень. Ти мене цьому навчив.
Отже, ти сам по собі?
-Астуріано, ходімо. -Трохи пізніше.
От прокляття!
Чекай на наслідки!
Ходімо, Хосепе.
Гадаєш, Херміналь — інформатор?
Авжеж. Голову собі дам відтяти.
-Бонжур! -Вітаю!
-Бонжур, мадам. -Вітаю!
-Наші листівки готові? -Так, вони там.
-Мерсі. -Будь ласка.
Хочете допомогти, то приєднуйтеся.
Що нас більше, то веселіше.
-Аревуар. -До побачення.
СТУДЕНТСЬКИЙ СТРАЙК УНІВЕРСИТЕТ ПАРИЖ Х — НАНТЕР
КРАСА НА ВУЛИЦІ
МИ ПІДЕМО ДО КІНЦЯ
Негайно покиньте кампус, інакше ми застосуємо силу!
ХАЙ ЖИВЕ КРИТИЧНЕ МИСЛЕННЯ НАНТЕР РАЗОМ
Буржуазія боролася проти феодалізму,
робітники за економічну рівність,
а наша революція має бути соціальною та культурною.
Ми хочемо жити в суспільстві, де чоловіки й жінки рівні,
де чоловіки й жінки вільні.
Покажи цицьки!
Геть звідси! Замовкни! Годі вже.
На чолі політичної системи стоїть каста,
яка не представляє нас, тож ми, молодь,
з нашими ідеями і здатністю організовуватися
можемо змінити цю систему. Ми можемо змінити світ!
Давай, кицю, покажи цицьки!
Переб'єш іще раз, дам по мордяці. Ясно?
Забирайтеся звідси! Геть!
-Як тобі? Норм? -Так, усе було чудово!
-Стільки народу прийшло. -Я дуже рада.
-Дякую, що заткнув йому рота. -Я просто відповідальний громадянин.
-Ти іспанець? -Ага. Це так очевидно?
Ти застарий для студента.
Ну, ти сама мені це дала. Наче запрошення.
-Невже? -Так, у друкарні. Пам'ятаєш?
Ні. Ми багато їх роздали, але добре, що ти прийшов.
Ну, не знаю.
-Я подумав, це важливо. -Так. Дуже.
-Можна дещо спитати? -Звісно.
-Тобі подобається коритися наказам? -Не дуже.
Бачити, як бідні біднішають, а багатії багатішають?
Ні.
Покиньте кампус, інакше ми застосуємо силу!
Як церква й держава нав'язують свої ідеї?
Звісно, ні.
Тоді ти одна з нас. Хочеш приєднатися до групи анархістів?
Що?
Нам потрібні такі, як ти. Розумні жінки з ідеалами
і з яйцями.
Біжи! Біжи!
Обережно! Забираймося!
От покидьки!
Б'ють у те саме місце.
Бачу, ти зовсім не ладнаєш із владою.
До речі, хто ти? Я навіть не знаю, як тебе звати.
Лусіо Уртубія.
Я будівельник.
І анархіст.
І…
І?
-Ти справді хочеш знати? -Звісно. Кажи, не бійся.
І грабіжник банків.
-Як Арсен Люпен? -Гей, я серйозно.
Я активіст із принципами.
Усі награбовані гроші йдуть на справу.
-То ти не жартуєш? -Анітрохи.
А ти? Як тебе звати?
Мене звати Анн.
Я вивчаю біологію та
хочу змінити світ.
Гарне місце. Проте…
Звідки в тебе на нього кошти?
Батьки допомагають. Мій тато — бізнесмен.
То ти з дрібної буржуазії.
Я переконую батька колективізувати компанію
і передати її працівникам.
І що він каже?
Що поліція нас жаліє й мало б'є.
Ти не танцюєш?
Я?
Мені й так добре.
Ходімо.
-Ну ж бо. -Я не вмію.
Звісно, вмієш! Рухай ногами ось так.
Грабіжник і великий анархіст, але не тямить у жінках, так?
Іспанець закохався.
Тепер він займається коханням, а не війною.
Інспекторе.
-Комісаре. -Костелло, сподіваюся, у вас є новини.
Він закохався.
Я радий.
Париж виділяє величезні кошти на боротьбу зі злочинністю,
а головний інспектор тижнями просиджує штани,
витрачаючи купу грошей на підглядання.
Шефе, повірте, скоро вони зроблять крок.
Куди? На Єлисейські Поля заради поцілунків?
Шефе,
я впевнений, він візьметься за старе.
Я тобі сто разів казав. Без доказів немає справи.
Досить сидіти тут на дупі.
Займіться сотнями справжніх справ, які вже захарастили мій кабінет.
Напруження між США та Кубою зростає.
Через будівництво пускових установок на острові
Кеннеді змушений почати морську блокаду.
Ми, як і обіцяли, пильно спостерігаємо…
Президент США оголосив, що уряд вживатиме негайних заходів…
Американці хочуть покінчити з Кастро та його революцією.
-Чорт. Треба щось робити. -Але Куба далеченько.
-Надрукуймо листівки із засудженням. -Ні, цього замало.
Але що ми можемо?
У друкарні можна друкувати не лише листівки.
Можна також друкувати документи
і підробляти паспорти.
ВИСОКА КВАЛІФІКАЦІЯ
Як ти, Патріку?
Сиджу тут, шукаю роботу.
-Як вони могли звільнити відразу 20 людей! -Так, і не кажи.
У мене є для тебе робота.
Яка саме?
Така, на яку здатен лише профі з виготовлення купюр.
Невже хочеш підробляти франки?
Франки?
Звісно, ні.
Йдеться про долари.
Ви жартуєте, так?
Та ви здуріли!
У нас є план.
Ні, ні. Це божевілля. До того ж твоя сестра мене вб'є.
Слухай, Патріку.
Сестра не повинна про це знати. А ти щотижня приноситимеш зарплату.
Або лишайся й сиди тут як пенсіонер…
Яка справжня?
Вони ідентичні. Лише експерт зможе їх відрізнити.
Це й треба перевірити.
-Вітаю. -Бонжур.
Хочемо обміняти долари на франки.
Вони такі новенькі.
Просто в нас медовий місяць.
-Дякую, Лусіо. -Вони ваші по праву.
Що?
-У нас буде хлопчик Уртубія? -Або дівчинка.
Пані посол, ці купюри мають таку ж силу, як ядерна бомба.
Якщо ми наводнимо світ мільйонами фальшивих доларів,
американські банки обваляться.
Їхня валюта знеціниться.
Передайте Кастро.
Це неможливо.
Вони все відстежують.
Проте Че прямує до Радянського Союзу і планує зупинитися в Парижі.
Перекажіть йому.
Дайте нам поговорити.
Бонжур, я Лусіо Уртубія.
Пані посол чекає на вас.
Лусіо, заходьте.
У вас є п'ять хвилин. Будьте чемним.
Покажіть купюри, розкажіть свій план, подякуйте за зустріч і йдіть.
Гаразд?
І як би не хотілося, не сперечайтеся з ним.
Не хвилюйтеся, пані посол. Сподіваюся, я не розгублюся.
Він там.
-Сюди? -Так, заходьте.
То це ви доларовий чоловік?
Так, я представляю революційну силу, як і ви.
Команданте, ми можемо знищити капіталізм.
-І ми розробили план. -За допомогою доларів?
Фальшивих?
Ці купюри можуть стати зброєю.
Вони майже ідеальні. Тільки профі може відрізнити підробку.
Дивіться.
Якщо фальшиві долари наводнять світ,
банки збанкрутують.
Їхні гроші знеціняться.
Ми їх знищимо,
покладемо край капіталізму, змінимо світ!
Авжеж.
Ким ти працюєш?
Я будівельник.
З цікавими ідеями.
Будівельник…
Це геніальний план, іспанцю.
Але Сполучені Штати надто могутня країна.
Надто багата, щоб потопити її за допомогою фальшивих доларів.
-Але що як ми… -Товаришу.
Блоха не може вбити слона.
Козел.
-Що таке? -Їх хтось попередив.
Чорт!
Це інспектор Костелло.
-Він нас побачив. -Сучий син!
Що тепер? Що нам робити?
Гроші!
Ти! Стій!
Ви помилилися.
Усім підрозділам, Уртубія втік. Стежте за виходами.
Он він!
-Де? -Ось! Я ж казав.
Уртубія вийшов. Негайно заарештуйте його.
Він в окулярах біля таксі! Уперед!
Я ж казав!
Уртубіє, я завжди ловлю винних.
Не хвилюйся.
Перший день найгірший.
Але ти скоро звикнеш, от побачиш.
Так, це гидота, але скоро звикнеш, от побачиш.
Ні!
Досить! Уртубіє, припини негайно!
-Ти в порядку? -Так. Пішов ти!
Ти врятував мені життя.
-Тобі треба в медпункт. -Так.
-Чого це він? -Та нічого.
Продав хлопам підроблені чеки. А який був ідеальний план!
У мене теж, але де я тепер.
Тут багато народу, чиї ідеальні плани пішли під три чорти.
Лусіо, це Тьєррі, твій адвокат.
-Ми витягнемо тебе звідси. -А інші?
Сказали, що нічого не знають, тож суддя відпустив їх під заставу.
Анн так само відпустили.
Щодо тебе вони ще не вирішили.
Але в тебе немає судимостей, тому теж мають відпустити під заставу.
Усе буде добре. От побачиш.
І, до речі,
її зватимуть Жульєтт.
Це дівчинка?
Так.
Витягни мене звідси.
Не хвилюйся. За тиждень будеш на свободі.
Чорт, Анн вже народила.
Не роби дурниць. Ти ось-ось маєш вийти.
Адвокат так казав кілька місяців тому.
Зберігай спокій.
Уртубіє,
тебе умовно-достроково звільнили.
Ну ж бо! Біжи до своєї малої!
8 РОКІВ ПО ТОМУ
Ось, тримай.
Що це в біса таке? Де мої гроші?
Ось же вони, Лусіо. Це дорожній чек.
Його можна обміняти на гроші в банку.
Віддаєш оцей папірець, а тобі — гроші?
Так. У магазинах так само. Це майбутнє.
Мені краще купюрами.
Цього тижня лише так. Або чек, або нічого, чуєш?
-От лайно. -Ага.
-Бувай. -До зустрічі.
-Це кіт? -Так.
Точно? Більше схоже на жирафа.
Дивись, ось і тато.
-Ну, як мої дівчатка? -Чудово!
-Знаєш що? -Що?
У мене відмінно з математики!
Отже, ти заслужила на приз.
Реліжьоз! Дякую, татку.
Поїхали!
З вас 23,30.
Мадемуазель, у мене лише десятка.
Я заплачу решту за кілька днів.
Ці банки не дають дихати.
Вибачте, тоді можна взяти лише ось це.
Цим можна заплатити.
-Цим? -Звісно.
Просто підпишіть тут.
Гаразд.
Що це таке?
Дорожні чеки. Їх можна обміняти в будь-якому банку.
Навіть у магазині. Даєш цей папірець і отримуєш гроші.
Нічого собі!
Більше не треба грабувати. Це наше майбутнє.
Не знаю, Лусіо. Обманювати американські банки…
-Це небезпечно. -Звісно. Усе, що ми робимо, небезпечно.
Патріку, я не хочу за ґрати. Це найгірше місце.
Але ми анархісти. Ми не буржуа.
Банкіри, політики, судді… Ми, робітники, завжди під ними.
Вони завжди нас дурять.
Тож ми маємо право їх обчистити. Особливо клятих банкірів!
Так, бляха!
Ці чеки набагато легше підробити, ніж паспорти й документи.
Так, але важче, ніж долари.
Я перевірив, і вирок за підробку чеків менший.
Приватна компанія, тож це менший злочин.
А чому Сітібанк?
Якщо йти на справу, хай це буде найбільший банк у світі.
І гроші отримати дуже просто.
Допоможи з друкарськими пластинами.
І все.
Решту зробимо самі.
Твоїй сестрі ані слова, так?
Гаразд, годі балачок.
До роботи.
Ідеально.
Так!
Що ти замислив, Лусіо?
Кілька ночей не спав дома.
Ми ж домовлялися. Поліція досі стежить за нами.
Якщо нас схоплять, що буде з Жульєтт?
Слухай, я востаннє роблю паспорти. Це кінець.
І ти теж маєш припинити.
Бонжур.
Я б хотів отримати гроші по чеку.
ОБМІН
Якісь проблеми?
Ні, я просто перевіряю, чи не збігається номер
з вкраденими чи загубленими чеками.
Ну що?
Кожна пара отримає по 20 чеків і поїде в різні міста.
Обмінюйте чеки у відділеннях Сітібанку рівно опівдні.
Що більше відділень ми відвідаємо, то більше шкоди завдамо покидькам.
Запам'ятайте, обмін має відбутися рівно опівдні.
Так вони не встигнуть
перевірити серійний номер. Він ось тут.
Треба бути дуже обережними.
Один заходить, а інший стоїть на варті.
Це буде видатна подія,
окрема віха в анархістському русі.
Усе вийде лише, якщо ми зробимо це разом й одночасно.
Коли фальшиві чеки потраплять у головний офіс,
ми вже встигнемо роздати гроші всім нужденним.
Ваш напарник чекатиме біля банку,
щоб забрати та розподілити гроші
чи попередити про якісь проблеми.
Якщо все вийде, то робитимемо це щомісяця.
ПЕРШИЙ ДЕНЬ ЛІОН
Ви знаєте правило. Три частини.
Перша на анархістські справи,
друга для в'язнів та їхніх сімей,
а третя на наші власні витрати.
А наші витрати включають кілька пляшок вина?
Звісно, Астуріано. Щонайменше!
БОЛІВІЯ
ГОЛОВНИЙ ОФІС СІТІБАНКУ, НЬЮ-ЙОРК
Насправді все просто.
Вони купують справжні дорожні чеки, переписують їхні серійні номери,
а потім роблять по сто копій кожного чека.
Оскільки вони обмінюють чеки одночасно в різних відділеннях,
підробки виявити неможливо,
доки чеки не надходять сюди кілька днів по тому.
Це чеки з останньої партії.
Як бачите, підробки дуже якісні.
-Це масштабне шахрайство. -А куди дивляться французькі копи?
Кажуть, що скоро заарештують підозрюваних.
Цьому кінця-краю не видно. Ми втратимо мільйони.
Так.
Це буде катастрофа.
Містере Берроу,
їдьте до Парижу й розберіться з цим.
Я розумію вашу стурбованість,
але ми не можемо влаштувати засідку в кожній філії.
Довіртеся нам.
Дуже скоро ви побачите результати.
Не знаю, які методи ви використовуєте, але
ці підробки не припиняються.
Треба зібрати докази, перш ніж когось заарештовувати.
Докази?
Ось вам більше доказів.
Якби це був французький банк, ви б давно когось заарештували, правда?
Ви звинувачуєте нас у поганій роботі?
Ні.
Звісно, ні.
Ми на одному боці, так?
Саме так.
Отже, куди привело ваше ретельне розслідування?
У Софі завтра день народження.
-У Софі? -Так.
-І ти хочеш піти? -Так, будь ласка.
-О котрій годині? -О шостій.
-Комісаре, давно не бачилися! -Досі щодня будмайданчик?
Так, і працюю там останні двадцять років.
Дивись, які гарні підробки.
Нічого тобі не нагадує?
Я вам уже казав. Я зав'язав.
Боси Сітібанку дуже розлютилися.
Хочуть засадити когось за це.
Тату, тебе заарештують?
Ні, люба. Він просто питає.
Слухайте, комісаре, банкіри — найбільші крадії у світі.
Тож я радий, що їх пограбували.
І якщо це американський банк, я радітиму ще більше.
Ага, знайшов дурня.
ПОЛІЦІЯ
Організуй стеження. І не загубіть його цього разу.
То от що ви робите?
Подумай про Жульєтт.
Саме це я й роблю.
Якщо хочемо кращого світу для неї, маємо боротися.
-Є інші способи боротьби. -Правда?
Які саме?
Мені запросили до «Лікарів світу».
Це проєкт в Болівії.
Ми втрьох можемо поїхати. Я працюватиму в лікарні,
а ти будуватимеш оселі.
Це ще один спосіб боротьби за кращий світ.
Зараз не час, Анн.
Тут велика гра.
Лусіо,
поліція може помилятися, і нічого.
Вони почнуть наново, але якщо ти оступишся,
тобі кінець.
…шахрайська схема порушує роботу найбільшого банку,
Першого національного Сітібанку.
Францію наводнили чеки-підробки високої якості.
Деякі філії не приймають чеки
через збитки, які завдають фальшивки.
Це викликає невдоволення клієнтів…
Ви хочете сказати, що цей муляр —
головний мозок цієї схеми.
Було б легше, якби це була звичайна банда шахраїв.
Вони дурні, їх легко зловити.
Але Уртубія завжди насторожі.
Нікому не довіряє.
Проти нього важко збирати докази.
І скільки часу знадобиться
вашій чудовій команді спіймати цього злого генія?
Сусід по камері — це наче брат.
Пів року слухаєш, як він хропить, пукає.
Дружина не знає його так добре, як ти.
Це екстремальні ситуації. Ти або дивишся їм в обличчя
як стоїк, або ламаєшся.
-Як хто? -Стоїк.
-Ще пива? -Мені.
-Якщо поширювати знання. -Так.
Люди відгукнуться.
Але треба закласти основи…
О, Лусіо!
Це П'єр, голова «Лікарів світу» в Парижі.
-Дуже приємно. -Навзаєм.
Він із командою їде до Болівії наступного місяця.
Сподіваюся, ви приєднаєтеся.
Ми над цим думаємо.
Так, але це важке рішення.
Звісно, але сподіваюся, ви приїдете.
Нам потрібні досвідчені та віддані люди, як-от Анн.
Побачимо.
Знову йдеш?
Так.
Мені потрібна відповідь.
Ти їдеш із нами чи ні?
-Бачу, ти вже вирішила. -Це чудова можливість.
І я не хочу, щоб донька побачила тата за ґратами.
Хіба не розумієш? Ми можемо розвалити найбільший банк у світі!
Це ти не розумієш.
Попри всі спроби, ти їх не знищиш.
Вони теж нас ніколи не знищать.
Роби що хочеш, але ми їдемо, з тобою чи без тебе.
Їдь куди хочеш.
У мене є важливіші справи.
Люди нервуються.
Деякі філії обмінюють один чек на день, інші — жодного.
-Лафа мала колись скінчитися. -І що нам робити?
У нас лишилося 30 000 чеків.
Хочете викинути три мільйони баксів?
І? Не можна обмінювати їх по одному.
Так, ризик того не вартий.
Може, час зав'язувати з цим.
Що ти замислив?
Чорт! Потрібно продати все й відразу.
Одному покупцю. Востаннє.
І після цього зав'язуємо.
Завершимо на високій ноті.
Наш найпотужніший удар.
Що скажете?
Хто за?
Уявіть, яка користь буде для руху.
Допоможемо нашим товаришам-вигнанцям.
Добре.
А тепер кажи, де ти знайдеш покупця.
КОМІСІЙНИЙ МАГАЗИН АЛЬВАРЕС
ЗАЧИНЕНО
Як справи, Чарлі?
Лусіо, що ти тут робиш?
Зайшов провідати чи щось продати?
Потрібна твоя допомога.
Звісно. Ти врятував мені життя.
Що треба?
Рейс опівдні в суботу.
Ти ще можеш встигнути.
-Принесли? -Ми принесли зразок.
Добре. Тоні Ґреко чекає на вас. Сюди.
ПЕРШИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ СІТІБАНК НЬЮ-ЙОРК, ШТАТ НЬЮ-ЙОРК, США
Неймовірно.
Майже ідеально.
-Бажаєте чогось випити? -Ми не п'ємо на роботі.
Говори за себе. Я б не відмовився.
-Астуріано… -Не знаю, чи казав вам Чарлі.
Але мені дуже близька ваша ідеологія.
Іспанські анархісти.
Узагалі-то мій батько був членом інтернаціональної бригади.
Удома в нас були книги про Дурруті, Аскасо,
Кіко Сабате.
-Сабате був нашим другом. -Правда?
Шкода, що в Штатах мало таких людей, як ви.
Нас турбують гроші, а не ідеали.
Щодо грошей.
Я готовий купити всі чеки за розумну ціну.
-І за скільки? -За третину від їх номінальної вартості.
Добре. З тебе мільйон доларів,
а з нас утричі більше чеків.
Треба кілька днів.
У тебе є час до суботи. До обіду.
-Не довіряєш йому? -Ніколи не довіряй незнайомцям.
Поїхали!
Розміняй, будь ласка.
-Що таке? -Ми потрапимо за ґрати через тебе!
Поліція стежить за будинком, за кожним кроком.
Тебе хвилює лише клята революція! Подумай про нас!
-Це наша остання справа. -Ні!
Досить! Ти вічно вляпуєшся в проблеми.
Роби що хочеш, але нам дай спокій.
Патріку, ходімо.
Анн.
Вони за нами стежать.
Точно щось знають.
Лише американець знає час і місце.
Може, він на них працює.
Ми з Астуріано простежили за ним.
Він не блефує.
Треба все скасувати.
Це ідеальна нагода. Ми зможемо допомогти багатьом людям.
Слухай.
Вибач, Лусіо.
Але я не хочу за ґрати.
Ні.
Бувай.
Я йду спати.
Просто облиш.
-Це того не варте. -Я мушу, інакше вони виграють.
«Вони»?
Банки, влада, система.
Якщо не боротися, ворог стає сильнішим.
Допоможи мені.
Ну ж бо. Усе вийде.
Ти і я, як у старі добрі часи.
Ні, Лусіо.
Усе скінчено.
Надто пізно. Літак вилітає опівдні.
Ми встигнемо. Допоможи позбутися хвоста. Востаннє.
І поїдемо до Болівії.
Я сказала «ні».
А ти, як завжди, не чуєш або не хочеш чути.
Слухай, ось квиток.
Сам вирішуй.
Жульєтт скоро прокинеться, а ще не всі речі зібрані.
Добре.
Побачимося в аеропорту.
Чудово.
Щасти.
МОСКВА 1980
Чого тобі?
Що ти робиш?
Не хвилюйся, мон амі. Хвилинку.
Не роби цього! Ти здурів?
Козел!
Де ти був? Що сталося?
Бонжур, месьє. Що вам принести?
Кальвадос, будь ласка.
А мені каву з молоком і два круасани.
З маслом і джемом.
Хочу їсти, коли нервуюся.
Бонжур.
Дякую, месьє.
Сідай, сонечку.
Не хвилюйся.
Час є. Ти встигнеш на літак.
Ось і він.
-Чекай тут. -Добре.
Ані руш! На землю!
Вибачте, мадам.
Усе скінчено.
Ти ризикнув і програв.
Тобі вже не викрутитися.
Як вони дізналися?
Астуріано, крихітка Жан, американець у в'язниці.
Єдиний, хто зник, це Патрік.
Не може бути.
Чув, що він заліз у борги через азартні ігри.
Я б міг його виручити!
Те, що він зробив…
У мене немає слів!
Астуріано і крихітку Жан відпустять під заставу.
А щодо тебе…
Буде набагато важче.
Начальник служби безпеки Сітібанку лютує.
Вимагають 20 років ув'язнення
і 50 мільйонів доларів за збитки, які ви завдали.
Нам і справді кінець.
Любий Лусіо,
я завжди знала, що ти ідеаліст,
а також людина дії.
Саме тому я закохалася в тебе.
Я зрозуміла, що для тебе боротьба завжди на першому місці.
Але часи змінилися.
Революція — це утопія з минулого.
Світ змінився.
І боротьба теж.
У Болівії ми вивчаємо нову культуру,
нові способи допомоги.
Світ уже інший.
У нас усе добре. Життя тут може бути щасливим.
Сподіваюся, тебе скоро звільнять. І ти приїдеш до нас.
Жульєтт сумує за тобою.
Я завжди кохатиму тебе, так чи інакше.
Жульєтт і Анн.
Уртубіє, до тебе відвідувач.
Суддя хоче провести дострокове засідання.
Отже, ти можеш залишитися у в'язниці до суду.
Але якщо ми цього уникнемо,
то буде умовне звільнення.
-І як це зробити? -Ну…
Згідно із зібраними доказами й свідченнями
Лусіо Уртубія є ватажком шахраїв,
які підроблювали дорожні чеки Першого національного Сітібанку
і фінансували анархістські групи.
Просимо припинити дострокове слухання і призначити дату суду.
Суд погоджується з поданою заявою і припиненням судового засідання
щодо Лусіо Уртубії.
Чи хоче обвинувачений щось додати?
Так, Ваша честь. Ця справа неправосудна.
Ваша честь, у ході справи було допущено кілька помилок.
Як видно з цих документів,
є помилки в написанні імен й описі подробиць.
У нас також є серйозні сумніви щодо низки свідчень.
Термін досудового ув'язнення спливає в понеділок.
Тому ми просимо, щоб нашого клієнта
випустити під заставу.
Поки виправлятимуть помилки.
Ваша честь, це просто фарс, щоб витягнути підсудного з в'язниці.
Вибачте, я не говорю французькою.
Не можна ігнорувати юридичні норми.
Він втече від правосуддя!
Тиша!
Презумпція невинуватості на нашому боці.
-Лусіо! Лусіо, сюди! -Просто одне фото!
Справу показують по телику. Ти тепер знаменитість.
Пропустіть нас, будь ласка! Перепрошую.
-Месьє Уртубіє, чи правда… -Месьє Уртубіє!
РОБІН ГУД
Пишуть, що він бореться проти панівної верхівки.
Він злочинець. Не можна, щоб він гуляв на свободі.
І не можна, щоб він перетворився на героя.
Суддя призначила заставу.
Тут я безсилий.
Ні. Завжди можна щось зробити.
Заарештуйте його. Не має значення за що.
Вигадайте щось. Сфабрикуйте. Але засадіть його назад за ґрати.
C'est la loi.
Що?
Такий закон.
-Закон. -Так.
Лусіо Уртубія в зоні досяжності,
а нам лишається чекати на початок суду
і вирок судді.
Тож вибачте, у мене купа робота.
Схоже, ви згодні з репортерами.
Радієте тому, що він пограбував американський банк.
БОРЕЦЬ ПРОТИ ВЛАДИ ВИЙШОВ ПІД ЗАСТАВУ
Ти!
Сучий син!
Гей! Це був не Патрік!
Сітібанк пропонував сплатити мої борги. Я відмовився.
Тієї ночі, коли ми пішли від тебе, ми поїхали поїздом до села.
-Тоді хто, якщо не ти? -Не знаю, Лусіо.
Точно не я. Я б ніколи тебе не зрадив.
Як ти міг подумати на мене.
Заходь.
Розповідай, Тьєррі.
То була пастка.
Тоні Ґреко — коп під прикриттям.
Я знав, що це не один із нас! Я втратив пильність, і мене зрадили.
Чарлі Альварес їм допоміг.
-Чарлі? -Так вони дісталися до тебе.
Ні, я ж врятував йому життя!
Вони погрожували йому в'язницею.
Тож він взяв 10 000 франків і квиток до Буенос-Айреса.
Клятий сучий син!
Ось.
Призначили дату засідання.
Які в нас шанси?
-Лусіо, ув'язнення не оминути. -Знаю, але який строк?
-Від 4 до 5 років. -Від 4 до 5?
Мінімум.
Від 10 до 12, якщо приймуть усі звинувачення.
Анн?
Наступну кулю
ти не помітиш.
Треба поговорити.
Це ми повинні стежити за тобою,
а не навпаки.
-Як ти мене знайшов? -У мене є джерела.
Ви ж знаєте.
Так. Чого ти хочеш?
Погрози, нічні дзвінки…
Гадаю, вони ладні навіть на вбивство.
А я тут до чого?
Скільки ми вже знайомі? Двадцять років?
Як кажуть, найкращі роки життя.
І весь цей час ми завжди грали чисто, так?
Я б сказав, що я грав чистіше, але…
Якщо ти думаєш, що я знаю, хто за цим стоїть,
ти помиляєшся.
За останні роки ти нажив багато ворогів.
Це можуть бути іспанські спецслужби, марсельські торговці зброєю…
Облиште, Костелло. Ви добре знаєте, що це американці.
Вибач, Уртубіє. Але ти знаєш, як це працює.
Без доказів я нічого не вдію.
Чорт забирай!
Лусіо!
Двадцять років ми грали чисто,
а тепер приходять ці люди
і думають, що їм усе дозволено.
Це не має зійти їм із рук.
МЕТРО
Поліція і спецслужби шукають його.
Ось-ось буде арешт, але вже без можливості застави.
Містере Берроу,
покінчіть із цим питанням, інакше будуть наслідки!
Так, сер.
ГОЛОСУЙТЕ ЗА РЕСПУБЛІКАНЦІВ
Ти знаєш, що робити.
ДУХ ДЕ ГОЛЛЯ ВСЕ ЩЕ ЖИВИЙ
Гадаєш, спрацює?
Сподіваюся.
Доброго ранку.
Як спалося?
Давно не спав 5 годин поспіль.
Я піду. Не хочу, щоб у тебе були проблеми.
Лишайся скільки треба.
Ти допомагав моїй сім'ї, коли я був у в'язниці.
Дякую, але якщо все вийде, то скоро спатиму спокійно.
Як скажеш. Я на твоєму боці.
-Дякую. -Без проблем.
Гей! Як справи?
-Чому ти так дивишся? -Тато казав, що ти грабував банки.
І одного разу бачився з Че.
Це правда?
ДИРЕКТОР
Усе вийшло з-під контролю.
Підробки тепер у Нідерландах, Бельгії, Німеччині.
Одна партія щойно прибула з Мексики. Нам торба!
-Алло? -Анн.
Лусіо?
Як ти? Як справи?
Добре, усе добре.
А ти? Що таке?
Це правда, що ти втік?
Ти ж знаєш, я не корюся наказам.
Я сумую за вами.
Що ти замислив, Лусіо?
Я все виправлю.
І відразу приїду до вас.
Почнемо спочатку.
Усе змінилося.
-Ти ж знаєш… -Це тато? Дай мені слухавку.
Це Жульєтт.
-Тату? -Привіт, люба. Як ти?
Усе гаразд. А ти як? Що ти робиш? Як у тебе справи?
У мене? Працюю, як завжди.
Телефонна будка на площі Лафаєта.
Тітка тобі це сказала?
Вона каже, що ти божевільний, що тебе скоро вб'ють.
Не слухай її. Це вона божевільна.
Люба, мені вже час іти.
Тату! Пообіцяй, що ти не загинеш.
-Обіцяю. -І що приїдеш до нас.
Дуже скоро.
-Я люблю тебе. -І я тебе.
Скажи мамі, що я теж її люблю.
Сам скажеш, коли приїдеш, добре?
Так, твоя правда.
Я сам їй скажу.
Аревуар, тату.
Аревуар.
-Я без зброї! -На землю!
-Без зброї! -На землю!
Нарешті цей кошмар скінчиться.
О, я повернуся до Нью-Йорка і з'їм справжній бургер.
Розумієте, Костелло?
-Ну, він сам здався. -Та в нього не було вибору.
Він хоче з вами поговорити.
Я Лусіо, Лусіо Уртубія.
Знаю.
Я не тисну руку шахраям.
А хай тобі грець!
Це ви шахраї.
Ви спотворюєте світ своїми доларами та війнами!
Закінчили свою анархістську промову?
Я тут, аби переконатися, що на вас чекає справедливе покарання.
Як щодо угоди?
Вибачте, але не буде жодних угод.
Це буде ознакою слабкості і створить жахливий прецедент.
Гадаю,
вас зацікавить моя пропозиція.
Мої боси хочуть, щоб ви отримали найсуворіший вирок.
Це не обговорюється.
Але підробки з'являтимуться по всьому світу.
У вас є я,
але не друкарські пластини.
Робота триватиме.
Потік підробок не спиниться.
Рано чи пізно ми знайдемо пластини й решту банди.
Можливо.
Але тим часом ваш банк втрачатиме гроші.
Купу грошей.
Сеньйоре Берроу, моє ув'язнення нічого не дасть.
Добре.
Укладімо угоду.
Ви віддаєте пластини, а ми погоджуємося на зменшення строку.
А як щодо цього?
Я віддаю пластини й обіцяю,
що у вашому офісі в Нью-Йорку більше не з'явиться жодної підробки.
Натомість
ви знімаєте звинувачення
і виплачуєте мені маленьку компенсацію за незручності.
Що? Ви з глузду з'їхали?
Сітібанк не погодиться на такий шантаж.
За кого ви себе маєте?
Подумайте.
Дорожні чеки — ваш головний продукт,
але у Франції багато банків їх не беруть,
бо підробки все ще трапляються.
Вам вирішувати, чи пошириться це світом.
Тобто?
Якщо це триватиме, вам доведеться відмовитися від чеків через збитки.
А це, по суті, публічне визнання поразки.
Уявіть, як це вплине на імідж банку.
Не кажучи вже про босів, які побачать, що ви провалили завдання,
і звільнять вас через некомпетентність.
Прийміть мою пропозицію, і ваші проблеми скінчаться.
Дослухайтеся.
Ми всі у виграші.
Усі.
Заходьте.
Не хвилюйтеся. Тут лише ми.
Мене вчили нікому не довіряти.
Особливо банкам.
У вас 20 хвилин, інакше мої люди вважатимуть це пасткою.
Дивно, але ви чомусь думаєте, що це ми злочинці.
Ваші гроші.
Тримайте.
Не хвилюйтеся. Вони не фальшиві.
Це останні підроблені чеки, які ми надрукували.
І як у цьому переконатися?
Ну,
я даю вам слово.
Слово?
У вас немає вибору.
Ось він.
Ну?
-Ну як? -Розповідай!
Цього разу блоха перемогла слона.
Іронічно, так?
Простий муляр переміг наймогутніший банк у світі.
Ми щойно врятували наш бізнес за маленькі чайові.
Хіба ви не знаєте, Костелло?
Казино завжди у виграші.
ТАКАКОМА, БОЛІВІЯ
ІСПАНІЯ 1982
Як тут мої дівчатка?
Тату! Ти приїхав!
Звісно. Сім'я завжди на першому місці.
Ти така гарна й доросла!
Тобі вдалося.
-Ти знаєш, який я впертий. -Не сумуватимеш?
Ні, бо боротьба триває.
БАНК
-Ти ж не думаєш… -Ні.
Гадаю, тут потрібен ремонт.
Покласти плитку, пофарбувати стіни…
І так далі.
Звісно.
Ходімо.
ДОСІ НЕВІДОМО, СКІЛЬКИ СІТІБАНК ЗАПЛАТИВ ЛУСІО.
КОЛИ ЙОГО ПИТАЛИ, ВІН ВІДПОВІДАВ: «БАГАТО».
ПІСЛЯ СПРАВИ ПРОТИ ЛУСІО
ВЕЛИКІ БАНКИ ПОЧАЛИ ШУКАТИ АЛЬТЕРНАТИВУ ЧЕКАМ.
У СЕРЕДИНІ 1980-Х З'ЯВИЛИСЯ КАРТКИ Й БАНКОМАТИ.
ЛУСІО ПРАЦЮВАВ МУЛЯРОМ І ДОТРИМУВАВСЯ СВОЇХ ІДЕАЛІВ УСЕ ЖИТТЯ.
ВИДАВ ДВІ КНИГИ
«LA REVOLUCIÓN POR EL TEJADO» І «MI UTOPÍA VIVIDA».
ЛУСІО Й АНН РОЗЛУЧИЛИСЯ, АЛЕ ЛИШАЛИСЯ ДРУЗЯМИ ДО КІНЦЯ ЖИТТЯ.
ЛУСІО УРТУБІЯ ПОМЕР 18 ЛИПНЯ 2020 РОКУ.
ВІН СТАВ ГЕРОЄМ ДЛЯ НОВОГО ПОКОЛІННЯ
АНАРХІСТІВ І ЛІБЕРТАРІАНЦІВ.
МИ ВДЯЧНІ ЛУСІО УРТУБІЇ ЗА НАТХНЕННЯ.
ВІН ДОВІВ, ЩО БЛОХА МОЖЕ ПЕРЕМОГТИ СЛОНА.
РОДИНА ЛУСІО УРТУБІЇ НЕ БРАЛА УЧАСТЬ У СТВОРЕННІ ФІЛЬМУ.
Переклад субтитрів: Катерина Яцук