Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
UN CRĂCIUN NU PREA FERICIT
Tati! Îmi pot schimba scrisoarea către Moș Crăciun?
Nu, nu poți. Am trimis-o ieri.
Te rog, tată!
- Nu. - Și eu vreau să o schimb pe a mea.
Copii! I-ați urat „la mulți ani” lui tati?
La mulți ani, tati!
Mulți ani trăiască
De ce urăsc Crăciunul?
Fiindcă e ziua mea și, în loc să fiu sărbătorit,
am parte de asta.
- Frate! - Bună, Roberta!
- Îi iei pe ai noștri? - N-ai mașină?
- Acum, nu. - Bine, îi iau eu.
- Bună! - Vii cu iubitul tău Ale?
Da, cu Esteban.
- Nu-l așeza lângă unchiul Miguel! - Bine.
Mersi, Nuria!
- Câți ani faci? - Fac 41.
Nu uita că țin regim keto! Te rog, am nevoie…
- Nu uit. - …de broccoli!
- Îți iau broccoli. - Mersi, pa!
Ce faci, frate?
A mai trecut un an. Ce cadou vrei?
- În afară de ce îți datorez. - Ce vreau de ziua mea?
Să-ți iei mașina de pe teren.
Stai liniștit! Mă ocup.
Când e ziua ta de Crăciun, oamenii te uită sau primești doar un cadou.
Nu două.
Dacă te plângi, te fac egocentric.
- Tati, mă ajuți? - Ce s-a întâmplat?
Mă doare mâna de la karate. Ajută-mă s-o bandajez!
Povestește-i și tatăl tău! Ca să vezi că nu exagerez.
Ce e? Ce ai făcut?
În ultima zi de școală, am găsit niște căști și nu era niciun nume pe ele.
Așa că le-am luat și mama mă ceartă.
- Ai șters numele de pe ele? - Nu era niciun nume.
Nu contează dacă era vreun nume pe ele. Du-le la director și cere-ți scuze!
În viața reală, când pierzi ceva, nu ți se dă înapoi.
Și sigur nu primești scuze. Așa e viața.
Exact, mami. Așa e viața.
În plus, eu am zis mereu: „Dacă trebuie să sufere cineva, mai bine suferă alții.”
- Nu, e o zicală oribilă. Nu-l asculta! - De ce?
După vacanță, duci căștile înapoi și îți ceri scuze. Am terminat discuția.
Bine, mami.
Iar tu, dle Zicală, nu ai nimic de făcut?
Cum ar fi?
Așa e.
- Mersi pentru masă! - Vreau să vorbesc cu tine.
- Stai la rând! - Ce ai zis?
Nimic. Nu crezi că ai exagerat?
Serios? E bine să ia lucrurile altora?
Nu, și nici nu vreau să mă cert. Facem pace?
Tu să-mi spui!
- Da, e o noapte sfântă, nu? - Sigur.
- Ce vrei? - Să mâncăm a doua zi cu ai mei.
- Nu, mersi. - Nu e o noutate.
- Ai cumpărat cadourile? - Bineînțeles… că nu.
Trebuie să scot niște bani și le iau.
Nuria vrea broccoli.
I-am făcut deja mâncare. Îi iei tu pe ai tăi?
Da, Roberta zice că nu are mașină. Cred că îi e lene să îi ia.
- Nu e sfârșitul lumii. - Nu? Atunci, stai tu în trafic!
Nu sunt părinții mei, ci ai tăi.
Dar e Crăciunul și e ziua mea.
Toată lumea uită.
De ziua ta, te duci să-ți iei părinții
și primești un sărut.
- Iepuraș, asta e o modă americană. - Vrei un sărut sau nu?
Crăciun fericit!
Am plecat.
Pa!
- Ce idiot! - Pa!
- Depășire pe dreapta. - Ce faci?
Dă-mi și mie ceva de Crăciun!
- Era să te lovesc. Ai grijă! - Te rog!
N-am niciun ban.
Trebuie să pun luminițe pe casă, ca Moșul să știe unde stau.
Poftim! Nu are bule, dar ține de sete. Ai grijă de tine! Crăciun fericit!
Mersi că ai cumpărat de la noi, micuțo!
Hai să mergem!
- Bună dimineața! - Bună!
Scuze! Traficul e nasol. Crăciunul ăsta de rahat!
Nu vorbi așa! Sună urât.
E de rahat.
Ți-am luat cafea, Grinch.
Mulțumesc.
E rece, Conrado.
Ai văzut ferestrele?
Vino încoace! Uite!
Sunt murdare. Uite! Trebuie să le speli.
Nu pot, mă doare spatele. Trebuie să mă operez.
Când?
Va trebui să mă operez dacă mai spăl ferestre.
- Ai scos-o din burtă. - Chiar mă doare.
- Trebuie să angajăm pe cineva. - Nu.
Ce am vorbit? Trebuie să vindem mai mult și să cheltuim mai puțin.
Ce se întâmplă dacă angajăm pe cineva? Ia zi!
Ferestrele vor fi curate.
Nu! Vom cheltui mai mult.
Apropo, am nevoie de bani.
Apropo de cheltuieli, voiam să vorbim despre această relicvă.
Am nevoie de un Mac. Nu pot lucra, nu știu să folosesc un PC.
Nu pot să proiectez. Nu știu dacă este ceva legat de Windows… sau sunt eu prost.
- Nu pot să fac… - Gata, calmează-te! Respiră!
Așa.
Nicio grijă! Dacă vom vinde crosa Lorenei Ochoa, îți iau computer nou.
- Nu se va vinde. - Ai încredere!
- Stai! - Ce e?
- Ce e asta? - La mulți ani!
- E pentru mine? - Bineînțeles.
Nu trebuia să te deranjezi.
Îți numără pașii, caloriile…
Previne infarctul. E ca al lui Dick Tracy. Îl știi?
- Arată și ora? - Da, sigur.
Ce?
- Nu. - Ne îmbrățișăm?
- Nu. - Vino aici!
- Nu. - Ba da!
- Nu. - Chuy!
Gata. Dă-mi drumul, Conrado!
Ajunge!
Ne vedem mai târziu. Trebuie să cumpăr cadouri pentru copii și familie.
- Crăciun de rahat! - Crăciun fericit!
Ferestrele, Conrado!
JUCĂRII
Iau un ursuleț.
„Casnică.”
La reducere. Tare!
Asta vrea Óscar?
Ce ciudat!
Asta e pentru mine.
EPUIZAT
O să-i placă.
Ia vino, scumpule!
Ce e?
- Mi-am terminat planșa viitorului. - Ce anume?
- Planșa viitorului. - Ce drăguț!
Mă voi concentra pe a avea o familie minunată.
Iar restul va veni de la sine.
Ce? Avem deja o familie minunată.
Așa e.
- Dar mă întreb dacă facem totul bine. - Da, iubito. Facem totul foarte bine.
- Vino! - Ce?
- Apoi va urma asta. - Ce anume?
Salonul de coafor.
- Salonul de coafor canin? - Da.
Draga mea, nu cred că poți să fii și casnică, și femeie de afaceri.
E complicat.
E cel mai sexist lucru pe care mi l-ai spus.
Mă vezi ca pe o mămică. De ce n-aș fi și mamă, și femeie de afaceri?
Nu mă înțelege greșit!
Te-aș susține, dar nu avem bani acum.
Știu, nu-ți cer bani.
Există investitori.
Le prezinți planul de afaceri, le câștigi încrederea, investesc și gata.
Asta e o variantă. Dar mai e și terenul.
Dacă îl vindem, luăm niște bani și te pot susține.
- Alo! Da, sunt pe drum. - Unde ești, fiule?
Pa! Da, mamă. Cobor scările chiar acum.
Semnalizatoarele nu-s de decor, animalule!
Mai ușor, mamă! O să fac un accident.
Ești sălbatică, femeie.
Nu o suport pe Nuria. E nepoliticoasă.
- Tu ai educat-o. - Ia uite!
- Și tu unde erai? - Eu vă puneam o pâine pe masă.
Mă scuzați că vă întrerup, dar nu-mi urați „la mulți ani”?
- Ba da, scumpule, la mulți ani! - La mulți ani, fiule!
- Ești orb, idiotule? - Tată!
- Tembelule! - Mi-ai smuls centura.
- Era să mă sugrumi, tată! - Ușor, fiule!
Nu-mi pasă că e Crăciunul.
- Surorile mele! - Crăciun fericit, Chuy!
- Ce seară grozavă! - Bună! Ce faci?
Pe aici, vă așteptam.
- Bine. - Când pleci la Tulum?
Mâine, îți dai seama?
- Nu. - Nu mă vei vizita?
- Nici gând, nu vreau denga. - Idiotule!
- Ce idiot ești! - Nuria!
- Ce e? - Ce ai făcut? Arăți foarte bine.
- Să nu începi! - Ce?
- Chiar arăți superb. - Știu.
- Intrați! - La mulți ani, frate!
- Mulțumesc. - Așa e. La mulți ani!
Așa e.
- Mătușică! Unchiule! - Crăciun fericit!
Da, mătușă.
Ai grijă de castroanele mele! Îmi pierzi câte unul în fiecare an.
Sigur, nu-ți face griji!
Ce e, Jesús?
La mulți ani, scumpul meu!
- Mulțumesc. - Dragul meu!
Mulțumesc că ți-ai amintit singură.
- Băiete! - Unchiule!
Vreau un rom cu cola, mare.
- Atât de mare! - Exact!
Intră!
- Bună! - Surioară, intră!
Și?
- Chuy! - Ce e?
Ți-am zis azi-dimineață. Esteban.
Prietene, pot parca acolo?
Nu e un loc bun.
Mersi, frate! Ești cel mai tare.
- Stai! - Ce e?
Cine e ăsta?
Ban. Esteban.
- Fiindcă idiotul de Ramiro m-a înșelat. - Care Ramiro?
Ce?
Am fost cu el opt ani!
Da, acel Ramiro.
- Acel Ramiro. - Da.
- Ce faci, frate? - La naiba!
- La mulți ani! - Mersi, intră!
Mulțumesc mult. Intră!
Crăciun fericit!
Patru degete.
Îi pun mai puțin, altfel devine măgar.
Ajunge.
Prea multă vorbărie și prea puțină băutură.
- Să n-o iei razna, unchiule! - Nu. E tot ce beau.
- Eu am renunțat la băutură. - Ce?
- Grozav! - Dar ea n-a renunțat la mine!
Noroc!
- Unchiule, ajută-mă să iau niște scaune! - În niciun caz.
În fiecare an mă puneți la treabă. Anul ăsta sunt oaspete.
Bine. Ajută-mă tu, frate! Nu mai face fața aia, haide!
Aici. Ia ăsta!
Dacă ai pantofii murdari, dă-i jos înainte să intri în casă!
- Scuze! Mi-i scot acum. - Nu-mi vine să cred.
Ia zi, cum merge cu facultatea?
Bine.
Și cu noul apartament?
Bine, e drăguț. E liniștit.
Sigur ți-au tăiat curentul.
Da. O dată.
E greu să locuiești singur.
Dar acum ești adult.
Nu mai poți locui cu părinții sau pe bucata de teren.
Sigur că nu.
Nu.
- Voiam să-ți spun… - Ce?
Trebuie să cumpăr niște cărți în plus pentru școală.
Mai am nevoie de bani. Speram să mă ajuți.
Da, bine.
Cum ți-ai murdărit atât de rău pantofii?
- Cred că am călcat într-un rahat. - Ce? Dă-i jos!
Frate!
Hai, scumpo!
Nu!
- Cine urmează? Unchiule! - Eu!
- Dar am nevoie de medicament. - Lasă băutura, unchiule!
Mă duc.
- Să vedem! - Ușor.
O iau pe asta.
Te pricepi la luat.
- E rândul meu. - Hai, dragă!
4-4!
- Acum iau! - Nimic.
Nu am nimic.
Să vedem!
Vreau plicul ăsta.
Ba da, surioară.
- De ce? - Pentru că aici sunt bani. Nu, tată?
Avem toți daruri? Le deschidem?
Mamă, Sandy nu are nimic.
Nu ai cadou?
Nașul tău are multe, îți dă unul.
Poftim? Nu. Trebuie să învețe să joace.
- Măi! - Chuy!
Glumesc. Vino aici și alege, Sandy!
De fapt, aleg eu.
Îți dau cutia asta.
- Bine. - Bună!
- Mulțumesc. - Fiindcă pliculețul meu e cu bani.
Uite, surioară, ce grozav!
E tare!
Ce cadou tare! E un minifrigider.
- Haide, fiule, deschide-ți cadoul! - Ce?
- Să-l deschidă! - Să-l deschidă!
Îl deschid, dar nu împart.
- Ba împarte! - Deschide-l!
- Ce e? - Ce e?
- Mamă! - Ce e?
Crăciun fericit, fiule! Din inimă.
Îmi place mult poza aia.
Dă-i mamei tale un pupic și o îmbrățișare! Nu fi așa!
- Vino, mamă! - Fiule!
- Mă bucur că ți-a plăcut. - Mersi, mamă!
Mergem la masă?
E timpul să mâncăm.
- Da. - Ia pălăria aia de la masă!
Să ciocnim!
Nu, ne vom ruga.
Nu, tată.
Să ne rugăm!
Fii binecuvântat, Doamne, căci tu ne dai toate aceste bunătăți.
Precum curcanul făcut de soția mea, pe care-l aduci de la țară la oraș.
Taci!
Ne dai tot ce ne trebuie,
minerale și vitamine.
Și ne dai forța…
verva, energia…
și puterea de a trăi în lumea asta și de a putea fi toți împreună.
- Curcanul! - Curcanul!
- Ce curcan? Amin! - Da, amin!
Brânza!
- Arată bine. - Faceți loc brânzei!
Cine arată bine? Nuria?
- E divină. - Mulțumesc, Chuy.
Ce regim ții?
Ți-am zis că se numește keto.
- Keto, grăsuțo? - Nu-mi mai zice „grăsuțo”, ursuzule!
- De ce, ce are? - Fiule!
Nu vorbi așa cu sora ta!
Ce sensibili suntem!
Dă-mi salata!
- Tu de ce te duci la Tulum, Roberta? - Ca să fac bani. Ești mulțumit?
Da.
- Mersi! - O atitudine bună.
- Mersi! - Dă-mi…
Ale!
- Voi de când sunteți împreună? - Nu contează de când, ci cât vom rezista.
Așa e. Pentru iubire!
- Noroc! - Noroc!
Silvia! Sosul tău de brânză e mai bun de la an la an.
- Mulțumesc. - Nu minți! Nici măcar nu l-ai gustat.
Ajunge, nu mai fiți ipocriți! Cui îi place sosul de brânză?
- Mie! - Mie!
- Ție nu-ți place? - Nu. Nu-mi plăcea nici când eram mic.
Nu-mi vine să cred!
Esteban face fețe-fețe.
- Îți place sosul de brânză? - Îi place.
- I-a plăcut. - E delicios.
E împăciuitor.
Delicios? Pe bune? Bine, Chuy e nebun.
N-o să-mi schimb rețeta acum.
În plus, anul acesta e ultima oară când îl fac.
- Mamă! - Nu, Silvia!
Te rog!
Spui mereu că e ultimul an, dar nu e niciodată.
Adu-mi altă băutură! Știi cum o vreau. Patru degete.
- Sau poate 20? - Gata, unchiule!
Trebuie să ceri ajutor.
Ți-am zis să-ți dai jos pantofii murdari!
- Așa fac. - Ai luat mașina de pe teren?
- Îmi dai cartofii? - Tată!
- Ce vrei? - Cum adică?
- Las-o baltă! - E ceva ce nu știu?
- Vrei cod? - De ce vă purtați așa?
Nu.
Tu știi ceva, unchiule. Văd că râzi.
- Ce? - Uite ce e!
Nu te enerva!
- Eu locuiesc pe teren. - Ce?
Stai pe terenul alor noștri?
Cum adică?
Tu chiar locuiești pe teren.
- Dă-mi… - Tată!
- Ce? - Cum adică „ce”?
- Ce să fac? E șomer! - Desertul.
Când a avut el vreo slujbă?
Ce vrei să fac? Să stea la noi? Și intimitatea noastră?
- Avem musafiri. - Nu mai scăpați de el.
Frate, e Crăciunul.
Exact, e Crăciunul.
Știți de ce urăsc Crăciunul?
Pentru mine, Crăciunul e plin de profitori și paraziți și pomeni și de mai ce?
De voi toți.
Chuy, du-te! Chuy, adu! Chuy, cumpără!
Sigur, „i-am dat deja tortul de ziua lui”.
Știți ceva? S-a zis cu seara de Crăciun.
S-a zis cu ziua mea. S-a zis cu Chuy.
- Nu, fiule! - Chuy!
Mulți ani…
Nu cântăm.
Ce penibil!
Dați-mi creveții!
- E o perioadă grea pentru el. - Nu-i nimic.
Ești o sfântă. Ce barbarie!
- Crăciun fericit! - Pa!
- Pa! Mi-a părut bine. - Și mie. Pa!
- Pa, Dani! Odihnește-te! - Mersi!
- Nu sunt chiar ciudați, Sofi. - Cine e Sofi?
Esteban, nu mă lua de mână! Cine e Sofi?
Bună seara!
Crăciun fericit!
Crăciun fericit? Nu.
- O tequila dublă, te rog! - Sigur.
Vreau să vină tati acasă.
Tati s-a dus să vorbească cu Moșul.
Eu voiam să fie aici.
Și eu.
E totul bine, Jesús?
- De unde știi cum mă cheamă? - Știu multe despre tine.
De exemplu, că e ziua ta de naștere.
Stai așa! De unde știi?
- Să zicem… - Nu! Fără „să zicem”. De unde știi?
Știi cântecul despre Moș Crăciun,
care face o listă cu cine e obraznic și cine e cuminte?
Da.
Pe mine mă pun să mă ocup de cei foarte obraznici.
Am înțeles.
- Ești dintr-o sectă religioasă. - Nu sunt din nicio sectă.
Eu sunt Diva cea Bună.
Nu există așa ceva. Există Zâna cea Bună.
Ba sigur că existăm.
Apropo, mersi pentru apa plată pe care mi-ai dat-o!
- Mă confunzi. - Nu mi-ai dat o apă plată azi-dimineață?
- I-am dat de pomană unui cerșetor. - Asta numești tu „pomană”?
Nu aveam altceva.
Dacă asta e tot ce ai de dat, e cam puțin, nu crezi?
- Ce vrei de la mine? - Să nu mai suferi.
Știam că ești cu Biserica.
Nu sunt, dar vreau să nu mai suferi.
Nu sufăr.
- Nu? - Nu.
De ce nu sărbătorești Crăciunul cu familia ta?
Urăsc Crăciunul. Și ce?
Crăciunul ne ajută să vedem mai clar lucrurile.
Nu! Tu nu înțelegi cât de greu e să…
Tu nu înțelegi care e rostul Crăciunului.
Ce vrei să învăț? Să fiu vegan?
Să gătesc sos de brânză?
Trebuie să înveți că lumea nu se învârte
în jurul problemelor și părerilor tale sau a zilei tale.
Dacă nu te crezi pierdut,
te fac să retrăiești Crăciunul până înveți.
Bine, sunt pierdut. Mai dă-mi tequila!
- Trebuie să vezi magia, Chuy. - Bine, dezvăluie-mi magia!
Trăiește și retrăiește un Crăciun alb,
pe mare și nisip,
în cer și printre stele,
ca toate să te umple de lumină!
Dacă nu reușești, trebuie să repeți la nesfârșit.
Abracadabra! Puf!
Scutește-mă!
Tată?
Vreau să-mi schimb scrisoarea către Moșul.
Nu, fiule. Ți-a adus ce ți-a adus și gata.
Nu mi-a adus încă nimic, așa că putem schimba.
- Cum n-a adus nimic? - N-a adus nimic de anul trecut.
Mulți ani trăiască
Mulți ani trăiască…
Ce e cu tortul?
Vreau să-mi cer scuze pentru cum m-am purtat ieri.
Ieri? Nu știu să te fi certat cu cineva.
Ieri s-a certat cu chelnerul.
- Cu chelnerul? - Da.
Sună fratele meu.
- Să văd ce vrea! - Chuy!
Bună dimineața!
- Ce faci, frate? De ce suni? - Fiindcă e ziua ta.
- Ce? Nu, ieri a fost ziua mea! - Vrei o agendă?
Stai! Mă sună altcineva.
Sărbătoritule!
- Ce vrei, Bobby? - Îi iei tu pe ai noștri?
Nu!
- I-am luat ieri. - Despre ce vorbești?
- Ce? - Trebuie să…
Nu.
E imposibil.
Nu se poate.
Nu.
TE IUBESC MULT, SĂRBĂTORITULE!
ANUL URMĂTOR…
- Aici e drăguț. - Uite panoul viitorului!
- Vino încoace, Iepuraș! - Ce e?
Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Ce e?
- Iepuraș, vino! - Ce?
Ce tare!
Cred că mi s-a făcut o vrajă.
- Un fel de voodoo? - Ce?
- Să te descânt? Te simți bine? - Nu glumi, te rog!
Ieri, un barman îmbrăcat în Zâna cea Bună mi-a făcut ceva.
O vrajă.
- Ce? - Da.
Retrăiesc ziua de ieri. Înțelegi?
Nu are noimă ce spui.
Ieri a fost Ajunul Crăciunului și azi e tot Ajunul.
Și e mereu ziua ta. Nu face pe martirul anul ăsta!
Nu fac pe martirul. Vorbesc serios.
Trebuie să discutăm ceva.
Ai mei te-au invitat la cina de a doua zi. Știu că nu mergi niciodată, dar te invită.
- Nici vorbă! Tatăl tău mă urăște. - Tată!
- Știi că… - Ai mei…
- Ce e? Nu acum! - Tată!
Te rog, Iepuraș, ajută-mă!
Am deja doi copii, nu vreau un al treilea. Apropo de ziua ta, fă terapie!
Exact! Ieri a fost ziua mea. Azi e ziua mea.
Și o… un…
un spirit m-a vrăjit.
- Tată! - Ce e?
- Uite! - Da, tare.
- E foarte tare. - Chuy!
Bine. E cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
E spectaculos. Incredibil!
Ce de culori! E incredibil.
Da. Ce e?
Bine. Nu mă simt bine.
Îmi pare rău, băiete.
Îmi pare rău, Iepuraș. Mă duc la farmacie și ne vedem mai târziu.
Bine. Nu uita cadourile!
- Uite! - Îmi place.
STAND-UP COMEDY DIVA CEA BUNĂ
Tu!
Nu, vino aici! Te căutam.
Știu, dragul meu. Toată lumea mă caută.
Ce mi-ai făcut? Dezleagă-mă!
- Chuy, doar singur te poți salva. - Dezleagă vraja!
Mai încet cu scandalul!
Trebuie doar să te bucuri de Crăciun.
Și să nu mai faci fața asta lungă pe care o faci mereu.
- Ce față? - Asta.
- Care? - Asta.
Relaxează-ți mandibula! Zâmbește!
Bucură-te! Mai încearcă! Nu.
Încă una.
Nu, e tot tristă.
- Nu. - Acum?
- Nu mă convingi. - Ajunge! Așa rezolv totul?
Da, exact așa.
Și trebuie să mai faci câteva lucruri mărunte după cină.
- Râzi de mine? - Nici vorbă. Uite, Chuy!
Trebuie să faci întocmai ce zice aici.
De ce vorbești așa?
Bine. Trebuie să faci întocmai ce zice aici și asta e tot.
Asta e tot?
- Da. - Sigur?
Sunt sigură că așa se va rezolva.
Du-te! Ai grijă!
Ce faci?
Nu-mi urezi „la mulți ani”?
La mulți ani!
Nu primesc cadou?
Ți-am dat anul trecut un ceas și nu l-ai purtat deloc.
Te simți bine?
Trăiesc un coșmar.
Bea niște Cola!
Da, sigur.
Ce trebuie să fac acum?
Deocamdată, scapă de fața lungă!
Și mai vedem după cină.
Bine.
Și nu uita să-ți iei părinții!
Alege o bandă, nebunule!
- Mamă, era în regulă. - Nu era.
Ți se băga în față.
Ești sălbatică. Lasă-l în pace!
- Ai avut cinci accidente. - Tu ai avut șase, Néstor.
Nu o suport pe Roberta.
- E nepoliticoasă. - Tu ai educat-o.
- Și tu unde erai? - Eu vă puneam o pâine pe masă.
Acum ai ceva cu Roberta. Anul trecut aveai cu Nuria.
- Nu e adevărat. - Țin minte de parcă ar fi fost ieri.
Nu spune minciuni despre mine!
Dacă nu pot sta liniștit cu voi,
data viitoare vă aduce altcineva.
Eu nu mai vin.
Uită-te pe unde mergi!
Tată!
- Mătușică! Unchiule! - Crăciun fericit!
N-am adus niciun castron de data asta pentru că le pierzi mereu.
Bine.
Miguel!
- La mulți ani! - Mersi, unchiule! Ți-ai amintit.
- La mulți ani! - Mersi, mătușă!
- Bună! - Ale și…
El e Pablito.
- Pablito? - Salut!
- E un nume de alint. - Da. Mersi! Ce drăguț, Pablito!
Intră!
- Stai! - Ce e?
- Cine e? - Pablo.
- De Crăciun vii mereu cu altul. - Și tu faci mereu aceeași față lungă.
- Ce? - La mulți ani!
Ce nerușinat…
Dobitocule!
- Ce faci? - Bine. Intră!
- La mulți ani, frate! - Intră! Da.
- Intră! - Te ajut?
Nu, e în regulă. Frigul îmi face bine.
- Ai o brichetă? - O să împuți toată casa.
De când m-am lăsat de băut, am început să fumez la greu.
E greu.
Și eu am renunțat la băutură…
- Ce? - Dar ea n-a renunțat la mine.
- Noroc! - Noroc!
Aș vrea ca unchiul Miguel să bea din nou. E groaznic de când cu Alcoolicii Anonimi.
- Nu fi așa! - Să-l facem să bea!
- Ce? - Glumesc.
Zi-mi despre tine! Cum e să locuiești pe teren?
- Nu mai locuiesc acolo. - Nu?
- Nu. - Bravo!
Îl folosesc pentru afacere.
- Ce afacere? - Paintball.
Nu știi niciodată nimic.
Vino în vizită! Îți dau 50 de gloanțe. Nu te împușc cu ele, ți le dau gratis.
Bine.
Apropo, vreau să semnezi ceva.
Fiindcă tu ești reprezentantul legal, trebuie să facem niște acte.
N-ai putea face ceva mai important cu terenul?
Mai important pentru cine?
Pentru tine…
sau pentru mine?
- Începe jocul. - Haideți!
E superbă, îmi place.
- Uite! - Ce e asta?
E pentru păr.
- Ce e asta… - E un cub…
O solniță?
Nu, e un joc, faci combinații de culori cu el.
- Joc? Pentru mine? - Îmi place.
E cam generic, dar mulțumesc.
Trebuie.
- Vrei să facem schimb? - Da.
Bine.
E cald?
Ce conține? Pot să…
- Mai vrea cineva? - Nu fuma aici!
Unchiule, nu!
- Ai planuri de Anul Nou? - Nu.
Ieșim sau închiriem ceva?
- Ce? - O cabană.
- Și dacă nu mai există ziua de mâine? - Bine.
- Ce glumă! - Condu cu grijă!
Mai întâi, întreabă-te dacă n-ai mai făcut fața aia lungă la cină!
Serios sau spui doar așa?
Taci!
Bine.
Treci la pasul doi!
Bine.
Pune salata de mere într-un castron!
Amestecă cu două porții de cod!
Adaugă creveții și niște sos de brânză!
Amestecă bine!
Miroase bine, nu?
- Și acum? - Du-te pe acoperiș!
Vreau să-ți pui boxeri
și să te înfășori în luminițe ca un brad de Crăciun.
Ce? Nu, boxeri nu!
Fă-o!
Nu, boxeri nu!
Cum adică nu?
Ce ai făcut? O să îngheț!
Arăți perfect, Chuy.
Acum, ia trei linguri mari și nu mai face fața aia lungă!
Una…
Ce bun!
Două…
Savurează, Chuy!
Și a treia.
Una mare!
Așa, Chuy!
Acum, o să-ți spun o vrajă
pe care trebuie să o repeți întocmai.
N-ai voie să faci nicio greșeală.
Ești gata?
Repetă după mine!
Crăciunule, nu te-am respectat.
Iartă-mi greșelile și primește-mă înapoi!
Crăciunule, nu te-am respectat.
Permite-mi greșelile…
„Iartă-mi”, Chuy!
Bine.
Crăciunule, nu te-am respectat.
Iartă-mi greșelile…
și fă-mă…
„Și primește-mă înapoi!” Concentrează-te!
Bine.
Crăciunule, nu te-am respectat.
- Iartă-mi greșelile… - Chuy, ce faci?
Vin imediat!
Ajută-mă!
Crăciunule, nu te-am respectat.
Iartă-mi greșelile și primește-mă înapoi!
Ce s-a întâmplat?
Crăciunule, nu te-am respectat.
Iartă-mi greșelile și primește-mă înapoi!
Mulți ani trăiască…
URMĂTORUL…
Nu, Bobby!
Nu, mamă! Nu de ziua mea!
Încă nu deschidem cadourile.
- Nu uita să iei… - Cadourile.
Fără mic-dejun?
Tu!
De ce n-a mers?
Am îndurat Crăciunul.
Am făcut ce mi-ai spus, fără să fac o față lungă.
- Ce figură ești! - Am ratat multe într-un an.
N-ai ratat nimic.
Ai fost acolo tot timpul cu fața ta lungă.
- Ajunge! Zi-mi ce să fac și fac! - N-ai văzut niciun film cu Crăciunul?
Nu-ți dau eu răspunsul. Nu e atât de ușor.
Trebuie să te bucuri de Crăciun.
Să savurezi micile bucurii.
Spune „mulțumesc”, scumpo!
Lasă totul, Iepuraș! Oprește cuptorul!
Tocmai am comandat un ospăț.
Am luat pizza, chow mein de la Mr. Lee, sandvișuri de la Doña Clemen și tacos.
N-am luat desert. Faci churros fără egal și vreau să savurăm orice firimitură.
Și sosul de brânză al mamei tale? Se va simți groaznic.
Iepuraș, noi trebuie…
să savurăm micile bucurii ale vieții.
Masa va fi delicioasă.
Nu, nu putem. E prea scump.
Încearcă să mă înțelegi.
Doar așa scap de vrajă.
Tu o ții întruna cu vraja aia, iar viața continuă.
Fiul tău e sus. Vrea să sară peste Crăciun.
- Tu ai voie, deci are și el. Fă ceva! - Bine.
Mă ocup.
- Cine e? - Băiete, de ce nu vrei să vii jos?
Nu știu.
Cum adică?
Vreau să fiu singur. Am voie?
Sigur că da.
Dar e Crăciunul și avem musafiri.
Dar tu pleci mereu. De data asta, vreau să merg cu tine.
Dar eu sunt vrăjit, iar tu nu ești.
Toată familia va fi aici și ne vom distra.
- Apreciază micile bucurii ale vieții! - Tu nu stai cu noi?
Trebuie să plec. Vii jos?
Bine. Mă bucur că am vorbit.
- Tată! - Ce e?
Nimic, lasă…
Vii jos?
Haideți pe aici!
Ia uitați! Mâncare italiană ca la bunica.
Pizza di Salvatore.
Toate bune? Mâncare chinezească de la Mr. Lee.
Piept de pui de la Doña Clemen. Delicios!
Și tacos de la Jacal! Da!
Acum suntem gata de Crăciun.
Crăciun fericit
Un an îmbelșugat și fericire
Crăciun fericit!
- Mersi! - Crăciun fericit!
- Mulțumesc. - Crăciun fericit!
- Pa!
- Și Crăciun fericit! - Toate cele bune!
Crăciun fericit!
Bună, fiule! Ajută-l pe tatăl tău!
Sora ta e un șofer groaznic.
Te-am auzit. Tu conduci și mai prost.
Să încălzești brânza, îmi place topită.
Nu, tată! E petrol, e foarte toxic.
Ce e cu mâncarea asta?
Am comandat-o ca să nu trebuiască să gătești.
Dar eu vreau să gătesc pentru voi.
Știu, mamă. Dar acum putem savura micile bucurii ale Crăciunului.
Ce e cu mâncarea asta?
Tocmai îi explicam mamei.
Și curcanul?
- Ce curcan? - Mama ta a gătit șase ore la curcan.
E bine, pentru că nu am comandat curcan.
Au venit și ceilalți. Revin.
Deschidem cadourile?
Bine.
Castroane!
Grozav!
E în regulă, unchiule?
Sigur, băiete.
E plăcut să bem una mică liniștiți.
Să ne bucurăm de băutură, nu-i așa?
Eu am renunțat la băutură.
Dar ea n-a renunțat la mine!
Ce glumă bună, frate!
- Deschide-ți cadoul! - Ia să văd!
O armă de paintball!
Și o carte cu bancuri.
Arma e pentru lupte pe terenul nostru.
Ce? Nu mai e paintball pe proprietate.
Serios?
Nu, am început construcția.
Ce?
Acum e doar o cameră din prefabricate, dar fac planul casei. Bobby mă ajută.
Te simți bine? Ești cam palid.
Nu, stai liniștit!
Anul ăsta…
Nu vreau asta, ci curcan cu sos de brânză.
- Ai luat sos? - Cine nu mănâncă nu primește cadouri.
De ce nu iei curcan?
Noroc!
Noroc! Crăciun fericit!
Mulți ani trăiască…
Unde te duci?
Să văd dacă a fătat scroafa.
Ce a pățit?
Nu!
DE ÎNCHIRIAT
Nu se poate.
Toți sunt invitați la slujbă!
Va fi grozav!
Începe slujba!
Diva cea Bună?
Poftiți la slujbă!
Mai repede!
- De ce ai haine de preot? - Răspândesc cuvântul Domnului.
Spune-mi niște bârfe!
Adică spune-mi ce păcate ai! Vino!
Grăbiți-vă la slujbă!
Dezleagă vraja!
Mărturisește-ți păcatele!
Ei bine, părinte…
Acum câteva zile, le-am spus celor din familie că sunt pomanagii
și că profită de mine ca niște măgari.
M-am simțit copleșit.
Știu. La supărare, zicem lucruri pe care n-am vrea să le zicem.
Dar să nu uiți niciodată iertarea și compasiunea!
- Părinte! - Fiule!
Nu-mi mai spune așa! Nici nu ești preot.
- Prefă-te că sunt! - Bine.
Explică-mi de ce a devenit Crăciunul,
adică nașterea lui Iisus,
o sărbătoare a Moșului?
Nu știi povestea Sfântului Nicolae?
- Nu. - A lui Papa Noël?
- A lui Santa Claus? - Am zis că nu!
Sfântul Nicolae s-a născut într-un orășel în secolul al treilea sau al patrulea.
Părinții lui l-au crescut ca să fie un foarte bun creștin.
Copilul era dintr-o familie cu mulți bani.
Și i-au murit părinții, ca și lui Batman.
A rămas singur pe lume.
Spre deosebire de Batman, nu lupta cu fărădelegile.
Lupta să-și lase moștenirea săracilor și să-l slujească astfel pe Dumnezeu.
Asta e povestea lui Moș Crăciun.
Un om foarte bun.
Deci, dacă mă port ca Moș Crăciun, vei dezlega vraja?
Da, dar fă-o temeinic!
Sigur. Mă voi strădui.
- Mersi, părinte! - Du-te, fiule!
Da.
Băiatul ăsta…
Copii!
A sosit Crăciunul!
Crăciunul…
Bine.
- Pitici de pluș! - Da!
Dă-mi-l pe Moșul!
- Îl pun pe pian. - Da.
- Ce zici? - E Crăciunul!
Ce mai vrei?
Degeaba țipi și te bosumfli.
- Nu mergi la Acapulco. - Ce se petrece?
Are trei corijențe și vrea la Acapulco.
Toți am mai avut probleme la școală.
Nu, pe mine n-au vrut să mă exmatriculeze pentru copiat.
Ce? O exmatriculează?
Aflăm în ianuarie.
În ianuarie? Nu! Veniți aici!
E foarte important. Cercul familiei.
E Crăciunul și uitați-vă ce facem!
Țipăm unul la altul, ne certăm.
Crăciunul înseamnă să fim prieteni, nu inamici.
Vreau să-mi cer iertare fiindcă…
nu v-am fost prieten.
Îmi face bine să-mi cer iertare.
- Cine urmează? - Ce e asta?
- Refuz să particip. - Vino înapoi!
Nu rupe cercul! E important.
Anul ăsta, trebuie să fiu Sf. Nicolae ca să rup vraja.
Iar începi cu nenorocita aia de vrajă! O faci în fiecare an. Nu e amuzant.
- Eu nu glumesc. - E doar un pretext ca să faci ce vrei.
- Nu mă crezi? - E o vrajă?
- Nu mă crezi? - An de an?
- Nu mă crezi? - Nu.
Nu mă crezi.
Știți ce?
Ies în stradă.
Să dăruiesc semenilor mei, ca Moș Crăciun.
Așa e de Crăciun. E spiritul Crăciunului.
- Cine vine cu mine? - Nimeni.
Serios?
Asta e.
Bună! Mă numesc Tito.
Bună seara și Crăciun fericit!
Pot să vă iau comanda?
Da, Tito. Vreau 20 de meniuri de Crăciun.
Vreți meniul de 49, 59 sau 69 de pesos?
De 49.
În total, 980 de pesos.
Rotunjim la 1.000 de pesos cu o donație la Casa Bucuriei?
Nu.
Nu vă aud.
Am zis că nu.
Alo?
Nu! Am zis că nu!
Da? Alo?
Bine, da.
Mulțumesc.
Copiii cu dizabilități vor aprecia.
Bună seara! Ce faceți?
Mulțumim pentru donație.
Poftiți!
Am primit banii dvs.
Acum vă dau meniurile de Crăciun.
Poftiți! Mulțumim pentru donație.
Va ajuta copiii care suferă rău de foame.
N-au mâncat de zile întregi.
Cu banii de la dvs. se va cumpăra multă mâncare.
Mulțumesc mult și Crăciun fericit!
Sunt 20, nu?
ADĂPOST PENTRU COPII
Măicuță!
Vin imediat.
Bună seara!
Am adus hamburgeri ca să le dați copiilor de Crăciun. La revedere!
Mulți ani trăiască…
DUPĂ TREI ANI…
Unde te duci?
Mă duc…
Mă duc să rup vraja.
Stai! Vreau să vorbesc cu tine.
Braulio a confirmat că investește în afacerea mea.
Trebuie să deschid un cont bancar.
- Cine? - Braulio.
Cine e Braulio?
Braulio de León, investitorul meu.
Da, Braulio.
Paola m-a luat prin surprindere.
Poate ar trebui să-l refuz ca să stau mai mult cu ea și să mă asigur că e bine.
Ce să fac?
Va fi exmatriculată? Ce?
A fost exmatriculată. Și are două prietene care nu-mi plac.
Vezi? Ți-am zis de mii de ori!
Nu poți fi și mamă, și femeie de afaceri.
- Nu? - Nu.
- Atunci, ajută-mă să iau o decizie! - Asta fac. Vreau să te ajut să decizi.
Dar nu pot până nu scap de vraja asta.
O înghețată pe băț?
Acum levitezi?
Ai citit Călugărul care și-a vândut Ferrariul?
- Grozavă carte! Mă obsedează. - Nu citesc filozofie ieftină.
Sunt în faza budistă. Lasă-mă!
Serios? Ei bine, eu sunt în faza „scapă-mă de vrajă”!
Buddha vrea să înțelegi că vraja e probabil karma ta.
- Karma. - Karma.
Karma? Nu!
Am făcut tot ce mi-ai cerut. Zi-mi ce vrea Crăciunul de la mine!
- Discutăm pe urmă despre karma. - Crăciunul vrea exact ce vrea Buddha.
- Buddha. - Buddha.
Vor să oferi, chiar dacă nu ai multe de oferit.
Fie oferi mai mult, fie mai puțin, darul e dar.
- Darul e dar. - Darul e dar.
Darul e dar.
Desigur. Ca în cântecul lui Fito Páez.
Nu știam că Fito e budist.
Ba da. A fost cel mai bun elev al meu.
Ia loc! Putem să mai vorbim.
Darul e dar
Să nu-ți pese De ce ai putea primi înapoi
Darul e dar
Să nu spui nimănui Dacă să rămână sau să plece
Când lumea te întreabă De ce?
- Mătușică! - Majo!
- Ce e? - E rândul tău.
Nu, pierd firul.
Le spun Darul e dar
Ai cobit.
Darul e dar
- Chuy! - Eu nu joc.
Nu mai cere atenție! Ia un cadou!
Nu am nevoie de cadouri, eu sunt ca Buddha, ofer.
Darul e dar…
Mulți ani trăiască…
URMĂTORUL AJUN DE CRĂCIUN…
De ce te rogi, fiule?
De când ești religios?
Mă rog ca să nu mai fiu bătut la școală.
Ce? Încă te hărțuiesc?
- La noua școală? - Ce școală nouă?
Te rog de un an întreg să mă transferi.
Diva cea Bună?
Acum ești rabin?
Aveam un iubit evreu și nu puteam fi cu el dacă nu mă converteam.
- Tu nu ești evreu. Ce cauți aici? - Acum primesc sfaturi de la oricine.
- Ești pierdut, nu? - Da, pierdut în Crăciunul tău.
- În Crăciunul meu? - Da.
Nu rezolvi nimic dând vina pe alții.
Ce mă fac? Sunt pierdut.
Am încercat cu karma, cu Moș Crăciun.
Am nevoie de răspunsuri. Ce fac?
Noi, evreii, când avem nevoie de răspunsuri, apelăm la Biblie.
Roagă-te! Când vrem să vorbim cu Dumnezeu, ne rugăm.
Când vrem să-i mulțumim, ne rugăm.
- Roagă-te, Chuy! - Da.
Roagă-te!
- Trebuie să binecuvântez bucatele? - Dacă vrei.
Și să merg la biserică în genunchi?
Nu e o tradiție evreiască, dar poți, dacă vrei.
Bucură-te, Marie, cea plină de har, Domnul este cu tine.
Binecuvântată ești tu între femei
și binecuvântat e rodul trupului tău, Iisus.
Preasfântă Marie, Maica lui Dumnezeu, roagă-te pentru noi, păcătoșii,
acum și în ceasul morții noastre. Amin!
Bucură-te, Marie, cea plină de har, Domnul este cu tine.
Binecuvântată ești tu între femei
și binecuvântat e rodul trupului tău, Iisus.
Preasfântă Marie, Maica lui Dumnezeu, roagă-te…
Mulți ani trăiască…
Nu!
Oprește coșmarul ăsta!
- Iubitule! - Da?
Cadourile!
Acum merg la mall ca să mă las jefuit. Pa!
- Pa! - Stai! Vreau să vorbesc cu tine.
- Așteaptă! - Ce e?
A sunat fratele tău. Aduce două fete.
Nu una, două.
Unde e chestia aia?
N-am mai pus-o de ani buni, ai zis că e o tradiție americană prostească.
Știu că e ziua ta și e Crăciunul.
Nu fi amărât anul ăsta! Te iubim cu toții.
- Bine. Pa! - Înveselește-te!
Bun-venit! În ce vreți să deveniți iMaster?
Conrado?
Dl Cienfuegos e în biroul lui. Vă ajut?
Nu, e chiar în spatele tău.
- Mersi, Miriam! Îl ajut eu. - Mersi, Miriam!
Steve Jobs ar fi foarte mândru de tine.
Mersi că ai spus asta!
Nu credeam că te voi vedea aici.
- Scuze pentru cum s-a terminat totul! - Da. Păcat de magazin!
- M-am întristat când am aflat. - A fost o lovitură grea.
Cred în continuare că afacerea are șanse de succes în lumea digitală.
Nici vorbă!
E un capitol încheiat, ce „lume digitală”…
Ar trebui să vii la un curs de-al meu.
Ai putea deveni iMaster.
Ce? Nu, Conrado!
Sunt prea bătrân ca să fiu iMaster.
Fie pornesc o afacere nouă, fie aștept să văd cum îi merge Danielei.
Braulio de León e investitorul ei, nu?
- Așa cred. - E grozav! A investit în toate astea.
Deschidem al patrulea magazin.
E o adevărată bestie.
E mai degrabă un leu.
Stai puțin!
Și dacă te-aș ruga să-mi fii asociat?
Serios? Faci asta pentru mine?
În spiritul Crăciunului.
Conrado!
Ar fi incredibil!
Mulțumesc.
Dacă muncești din greu,
poți deveni Asociatul Lunii.
SARAÍ M ASOCIATUL LUNII
M-am bucurat să te văd. Nu uita să o suni pe Miriam pentru interviu!
Apropo…
La mulți ani!
Mulți ani trăiască…
Scapă-mă de aici!
Nu. De ce să mănânci doar pește? În niciun caz. Mănâncă asta!
- Dar, mamă… - Nu uita de…
Da, cadourile.
- Uite, tată! - Ce e, scumpo?
Am cumpărat un pulover nou.
- Drăguț. - Nu-i așa?
Și eu trebuie să mă schimb.
- Stai să iau eticheta! - Nu, tată!
- De ce ai scos eticheta? - Ce?
- De ce ai nevoie de ea? - Ca să-l returnez.
Credeam că-ți place.
Vreau să iau banii înapoi sau să-l schimb cu altceva.
De ce?
- Așa merg lucrurile. - Care lucruri?
Toți fac asta. Duci înapoi obiectul cu eticheta și îți iei banii înapoi.
Să plătească ei dacă e nevoie, nu eu. Nu?
Mătușică! Unchiule! Crăciun fericit!
Frate! Intră!
La mulți ani!
- Mamă! Tată! Crăciun fericit! - La mulți ani, fiule!
Arăți grozav, surioară.
Crăciun fericit!
La mulți ani!
Ești doar tu de data asta?
S-au săturat de fața ta lungă.
La mulți ani!
ȘI ÎNCĂ UNUL…
- Ce e, fiule? - Uite ce am pățit iar la școală!
Ce trebuie să se întâmple ca să mă transferați?
Știu de ce ai nevoie. Vino! Schimbă-te și hai cu mine!
Urăsc lucrurile astea de când m-am rănit la karate.
Stai liniștit!
Ți-l voi prezenta pe campion. Ce faci?
- Salut, Chuy! - Ce faci, șefule?
- Bine. Tu? - Sunt cam îngrijorat.
- De ce? Stai, vin acolo. - Bine.
- Salut! - Ce faci, campionule?
Fiul meu e hărțuit.
- Ce? Nu se poate! - Nu-i așa?
Te învăț câteva mișcări bune.
Ridici mâinile așa. Te miști din talie, ții pumnii sus.
- Ascultă-l! Ridică pumnii! - Ridică-i!
- Învață-l bine! Asta e autoapărare. - Asta vrei?
Să mă bat cu toți?
Nu, fiule.
Vreau să înveți să te aperi.
- Tată, e o pierdere de timp. - De ce?
Nu înțelegi.
Ce?
Mă privești, dar nu mă vezi.
Ce nu văd? Óscar!
Ușurel, Chuy! Nu se rezolvă totul cu pumnii.
24 DECEMBRIE, AJUNUL CRĂCIUNULUI
Bună dimineața!
- La mulți ani! - La mulți ani!
Azi nu primesc tort?
Ce faci, Iepuraș?
Plătesc taxe.
Unde e Óscar?
Ce va fi anul ăsta, tată?
- Mergem la biserică în genunchi? - Ce e cu tine?
- Ce? - De când ai devenit așa de cinică?
- Pe cine crezi că moștenesc? - Stai!
- Ce e cu tine? - Cum adică?
- Nu erai așa. - Dar cum eram?
Nu știu, altfel.
- Înțeleg. - Da, altfel.
Erai o dulcică.
Acum ești plină de amărăciune.
- Asta e viața. - Ba nu, nu asta e viața.
- Știți ceva? Toate astea iau sfârșit azi. - Stai puțin!
Chuy! Jesús!
- Ce e? - Iar pleci?
Iartă-mă, Iepuraș, dar a durat prea mult.
Ai dreptate. A durat prea mult.
Alo, stai așa!
Nu te așeza pe cadouri! Sunt din hârtie, se vor rupe.
Ce cauți aici? Ce fel de zână ești tu?
O zână care apare când ai mai multă nevoie de ea.
Am nevoie de tine cum am nevoie de încă un Crăciun.
- Ai nevoie de mine ca să rup vraja. - Atunci fă-o!
Știi ce mă impresionează cel mai mult?
Ți-am spus ce trebuie să faci și faci totul în afară de ceea ce trebuie.
Despre ce vorbești? Am făcut exact ce mi-ai cerut… în toate deghizările tale.
În primul rând, nu sunt deghizări. Așa mă îmbrac eu.
Ce ți-am făcut?
Mie nu mi-ai făcut nimic, dar familiei tale?
Tu mi-ai furat familia!
Ce să fac eu cu ei? Doar n-o să-i pun să lucreze cu mine, ca pitici.
Nu. Tu i-ai îndepărtat, înainte de vrajă.
Vraja era doar ca să te ajute să vezi ce se va întâmpla dacă nu te schimbi.
Ai încercat în ultimele seri de Crăciun să rupi vraja, nu să te schimbi.
Nu m-am schimbat?
Să presupunem că suntem la facultate
și profesorul te întreabă ce notă crezi că meriți.
Ce notă ți-ai da? Un 10?
- Poate nu un 10… - Un 9?
Ei bine…
Un 8?
Bine, un 8.
Pe bune? Un 8?
Da, așa cred.
Eu sunt profesorul și ți-aș da un 5.
Adică m-ai pica?
Da. Ești cel mai slab student din viața mea.
Nu, stai puțin!
Un 5 și cu un 8 fac 13.
Împărțit la doi, ar fi 6,50.
Și aș trece! Cu greu, dar aș trece.
Bine. Logica ta e bună, dar n-ai învățat nimic.
Poftim? Ba am învățat.
- Te rog, eliberează-mă! - Bine. Nu vei mai retrăi Crăciunul.
Dar n-o să-ți placă.
- Rupi vraja sau doar mă duci cu vorba? - Ești pregătit?
Apreciază-ți familia în prezent
și în viitorul care-ți mai rămâne!
Pune-te în pielea altora!
Bine.
Crăciunule, dragă Crăciunule,
Crăciun alb!
E o zi de bucurie și fericire.
Voi cânta în cinstea Crăciunului.
- Cânți? - Taci!
Nord, sud, est și vest.
Timpul a expirat.
Abracadabra și…
Mulțumesc, Diva cea Bună!
NU MAI E CRĂCIUNUL…
Vecini, trăiască iubirea!
- Bună ziua! - Crăciun fericit!
Unde mi-e mașina?
Au plecat la cina de a doua zi.
Taxi!
Mulțumesc, Saúl.
Ai grijă! Crăciun fericit!
Crăciun fericit, vecină!
Vecine!
Crăciun fericit! Viața e scurtă, bucură-te!
Crăciun fericit!
- Arturo, ce mă bucur! - Ce cauți aici, Jesús?
- Cum adică? - Daniela!
- Am venit la cină. - Daniela!
- Ce e? Poftim? - Iubito!
S-a rupt vraja. Hai să sărbătorim!
Nu, Chuy. Trebuie să vorbim.
Bine.
Am fost la avocat.
Cum?
M-am hotărât, vreau să divorțez.
Cum să divorțăm? Adică…
Așa? Peste noapte?
Nu e peste noapte!
Am încercat totul. Voiam să te înțeleg și să meargă, dar n-a mers.
Dar acum sunt aici.
Te gândeai doar la ce nu aveai și nu ai văzut ce aveai deja.
Ai pierdut totul.
S-a terminat.
Cum adică s-a terminat?
Dar…
Daniela!
Nu așa, Diva cea Bună!
- Cine e? - Sunt Chuy, tată!
- Fiule! - Tată!
Ce surpriză!
Da.
Cina de a doua zi s-a anulat și am zis să-i vizitez pe cei doi favoriți ai mei.
Doi?
- Ce? - Intră!
Ai avut dreptate.
Chiar a fost ultimul tău an.
Ultima oară i-am zis că nu-mi place sosul ei.
Asta n-a fost tot. I-ai mai zis și altele.
Da, dar…
De ce ești atât de sentimental acum?
Au trecut peste zece luni.
Da, dar…
e primul nostru Crăciun fără ea.
Parcă moare de mai multe ori pe an.
Așa e.
Și eu simt la fel.
În fiecare zi.
Le place să vândă ideea de familie fericită.
Nu există așa ceva.
Zici așa fiindcă ești plin de amărăciune. Te cerți mereu cu frații tăi.
Nici să nu-l pomenești pe fratele meu!
Tu și mama ați crescut un pierde-vară.
- Nu e așa. - Ba da.
N-am înțeles niciodată de ce i-ai dat lui terenul.
Bunurile sunt pentru a te scăpa de nevoi.
Nu înțelegi că fratele tău era falit? Nu-l puteam lăsa pe stradă.
Terenul era pentru cine avea nevoie de el.
El o ducea rău.
Iar eu nu îi sunt șef, ci tată.
Și eu aveam nevoie de tată. Adu-ți aminte de câte ori ai uitat că era ziua mea!
Ce? De ce faci fața asta?
Mai știi când aveam șase ani?
În ziua aia ați uitat toți de ziua mea.
A trecut ziua și nimeni nu și-a amintit.
Desigur, când am început să plâng la cină, v-ați reamintit brusc.
Drept consolare, mi-ai dat acest ceas vechi.
Nici nu-mi place.
Îți place să faci pe victima. Dacă astea-s problemele tale, stai bine.
Dacă nu îți place ceasul, nu-l purta!
26 DECEMBRIE
Ce e, Conrado?
Unde ești? Trebuia să fii aici la 07:00.
Bun-venit la iMasters!
Bună, scumpo!
- Vrei să cinezi cu mine? - Nu, tată. Sună-l pe Óscar!
Fratele tău nu răspunde.
Atunci sun-o pe mama și îndreaptă lucrurile!
Scuze! Cât costă astea?
O sută de pesos, dle.
Pot să le iau?
Sigur. Sunt splendide.
CINE TE-A CUNOSCUT, TE-A IUBIT.
Bună, mamă!
Ai plecat prea devreme.
Iartă-mă!
Pentru că n-am avut răbdare cu tine.
Pentru că mă enervam.
Ai fost o mamă atât de bună!
Iartă-mă, fiindcă…
suntem o familie plină de certăreți, e adevărat…
dar suntem foarte iubitori.
Sunt binecuvântat.
Cât de mult mi-ar plăcea să fii aici,
ca să pot mânca curcan și sos de brânză făcute de tine.
Mi-e tare dor de tine.
Ce faci? M-ai speriat la telefon.
Părea ceva urgent.
- Știu. - Te simți bine?
M-am tot gândit la certurile și neînțelegerile noastre.
După moartea mamei, cred că ar trebui să modificăm testamentul
și actele pentru teren.
Bine.
Cum vrei să facem?
Să-l punem pe numele amândurora sau doar pe al tău?
Ar trebui să fie pe numele tău.
Îl vei folosi mai bine.
- Serios? - Da.
28 DECEMBRIE
Chuy!
Bună!
- Vreau să vorbesc cu Daniela. - Scuze, dar nu vrea să te lăsăm să intri.
- Te rog, e important. - Nu te pot lăsa să intri.
- Te rog, ajută-mă! Trebuie să-i vorbesc. - Nu pot. A zis că nu vrea.
Fetelor, ne lăsați puțin?
Mulțumesc.
Sunt aici.
Ce e asta?
E pentru tine.
Îți zic mereu „Iepuraș”.
Așa e. Mersi!
Daniela, iartă-mă! Fie și pentru o clipă.
Sunt doar vorbe. La ce-mi folosesc?
Știu, dar asta e tot ce am acum.
Și un regret profund.
Sincer.
Chuy!
M-am săturat să te conving…
că sunt capabilă și că pot realiza ceva.
Iartă-mă!
Sunt mândru de tine și de tot ce ai realizat.
Îmi place că îți împlinești visurile.
Ai avut dreptate.
Aveam tot ce-mi doream… și am pierdut tot.
Vreau doar…
să cinez cu voi.
Să cinăm împreună de Crăciun.
Tu? Vrei o cină de Crăciun?
Da.
Óscar nu va vrea.
De ce?
După scena de când ți-a zis că e gay și a plecat de acasă?
Mă îndoiesc. Nu e de mirare că n-a sunat de ziua ta.
Știi unde e?
Fiule!
Óscar!
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Ce cauți aici?
Vreau să-mi cer scuze.
Pentru ce?
Pentru tot!
Nu, tată.
Fă un efort! Pentru ce să-ți ceri scuze?
Am auzit că n-am reacționat prea bine când mi-ai spus ce mi-ai spus.
Ai auzit? Și ce ți-am spus?
Iartă-mă, fiule!
N-am reacționat bine… când mi-ai spus că ești gay.
Și că te muți cu iubitul tău.
Voiai să mă duci la un club de striptease.
Apoi ai plâns în fața întregului restaurant.
De ce mi-ai spus la restaurant?
Ca să nu faci o scenă!
Trebuia să te aștepți. Doar mă cunoști!
- Așa te scuzi tu? - Nu.
Adică da.
Ți-ai petrecut…
întreaga viață încercând să mă transformi în ceva nu sunt.
- Vedeai doar ce îmi lipsea. - De asta sunt aici, fiule.
Ca să-ți spun că te văd.
Te apreciez așa cum ești.
Te iubesc, fiule!
Iartă-mă!
Ce faci? Nu, stai! Fiule!
Fiule!
Iartă-mă, fiule!
Și eu te iubesc, tată.
Ți-l prezint pe Tommy.
Bună seara, tată-socrule!
Mă bucur să te cunosc.
Aș vrea să luăm cina de Crăciun.
Ce faceți aici?
Pregătim cina de Crăciun.
Ce cină, tată? S-a terminat Crăciunul.
Știu, dar vrem să sărbătorim cu tine.
Mersi, dar nu mi-e foame și n-am chef.
Exact de asta. Suntem toți aici.
Orice s-ar întâmpla, vom fi mereu o familie, da?
Hai la cină!
Haide!
Ne-am decis în ultima clipă…
Vreau să spun câteva cuvinte.
Și să țin un toast
fiindcă suntem aici,
la această cină de Crăciun pe care mi-am dorit-o atât de mult.
Știu că nu mai e Crăciunul, dar mulțumesc.
Tată, frate, vă mulțumesc că sunteți aici cu noi.
Vă mulțumesc tuturor pentru această cină.
Noroc!
Vă mulțumesc că sunteți aici cu noi.
Vă mulțumesc tuturor pentru această cină.
- Noroc! - Noroc!
- Tommy, bun-venit! - Mersi!
- A reușit! - A reușit!
Ea te veghează din ceruri.
A reușit!
- Ce se întâmplă ? - A reușit!
Să vedem!
În sfârșit! Sunteți pregătiți?
Da!
Mi-e tare dor de mama.
Poftă bună, tată!
Ce e asta?
- Ce? - Azi e 28.
Tati!
Îmi pot schimba scrisoarea către Moș Crăciun?
Haide! Te rog, tati!
Da, scumpo.
Te-am auzit.
- Sigur că o putem schimba. - Și eu vreau să o schimb pe a mea.
Da?
Copii, sper că i-ați urat lui tati „la mulți ani”.
Mulți ani trăiască…
TE IUBESC MULT, SĂRBĂTORITULE!
Odată, un prieten mi-a zis să savurez micile bucurii ale vieții.
Nu știu dacă au trecut câteva zile sau ani de atunci.
Eram altă persoană.
- Ce e? - Dă-mi și mie un bănuț!
Un bănuț? Mai bine o slujbă!
- Speli ferestre? Urcă! - Bine.
LEGENDE - SUVENIRURI
Nu îi apreciam pe cei care mă iubesc și mă suportă.
Vrei să fii asociatul meu?
- Asociat? - Asociat!
Credeam că Crăciunul e o farsă,
când toată lumea e veselă și iubitoare,
doar ca să uite de toate astea a doua zi.
Sos de brânză!
Dacă am învățat ceva,
e că nu e importantă doar ziua de Crăciun,
ci și zilele care urmează și tot ce aduc ele.
Știu cum e să-ți trăiești viața total indiferent.
Nu recomand nimănui.
De Crăciun, trebuie să-i îmbrățișăm pe cei care ne sunt aproape
și să ni-i amintim pe cei care nu mai sunt.
Și, în ciuda prostiilor pe care m-ați auzit spunându-le,
lumea e un loc unde putem fi generoși.
Mulți ani trăiască…
Dar sunt sigur că știați deja.
- Unde mergeți? - La cina de a doua zi.
Mă inviți?
Serios?
Subtitrarea: George Georgescu