Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
ДОЛИНА НАПА, КАЛІФОРНІЯ
Скажи, що відчуваєш.
Вишня,
малина.
А це що?
Спеції і тютюн.
Точно. Ти впорався.
Це червоне бургундське, але для мене це квиток у світ подорожей.
Я раптом опиняюся в замковому саду неподалік Діжону
теплого осіннього дня.
Чкурнути — це розумно. Я ледь не викреслив «Місос Вайнз».
Мені дуже шкода, що попередній представник зник.
Відтепер із вами працюватиму я.
Добре. Залишайся на обід.
Паста з білими грибами й травами.
Ти спокусник. Я б залюбки.
Але треба летіти назад до Лос-Анджелесу через… уже.
Коли ти припиниш цілодобово мотатися Каліфорнією,
рятуючи свого боса?
Колдер не такий і поганий.
Гаразд, він жахливий.
Але я цілюся на регіонального директора.
Я б хотів, щоб Лола Альварес працювала на себе,
мала власну компанію з імпорту вина.
Тож я щойно повернувся із Сіднея.
-Спробував нові вина від Гейзел Вон. -Геміше, ні. Не треба ще однієї…
Так, ще одна власниця гламурної компанії зі списку Fortune 500.
Просто спробуй.
Натуральне ігристе вино.
Стародавня технологія.
-Бульбашки до розливу? -Угу.
У Гейзел немає імпортера в США.
Якщо ти виб'єш для «Місос» угоду з «Вон Вайнз»,
я замовлю ваші вина в усі свої ресторани.
Якщо не додзвонимося до міс Вон, я залишу повідомлення. Готова?
310-555-0143.
Дякую. Гаразд.
-Привіт. -Сувенір із літака.
Я так заздрю твоєму життю.
Щойно з'їла обід із торгового автомата. Сьогодні він в ударі.
-Довів до сліз дівчину з FedEx. -Рамону? Таке буває?
Я весь день на телефоні з Kroger.
Вони виставили «Лоун Ельк Мерло» знизу.
Ніхто не дивиться на нижню полицю. Лише на рівні очей.
Я придумала вихід.
Вибила знижку на «Пінк Лейді Роуз» для кращої демонстрації.
Дерил із Kroger проковтнув.
Він думає, що це його ідея.
Гарна робота, дівчинко. Супер.
Узяла приклад із Лоли.
КОЛДЕР ФРЕНК
Дозвольте нагадати, що це комерційна компанія, а не дитяче кафе.
Лоло. Як там справи з Кінгом?
Порішала. І наше бургундське додано до його винної карти.
Ти мене знаєш: пан або пропав.
Тому ти мій найкращий працівник. Якби ж усі були такі вмотивовані.
Завтра чекаю нові ідеї. Ніхто не спочиває на лаврах.
Аж ніяк. Ненавиджу спочивати.
Я спізнюся. Нарешті йду на зустріч із «Вайн Барн».
Добре. Тільки не треба більше впарювати
про артіль уругвайських жінок-виноробів.
Знаю, партії невеликі, але ці неймовірні жінки, які…
Я займаюся винами, а не нюнями.
-Він мене звільнить. Я відчуваю. -Вдихни глибоко. Ось так.
У тебе ціла ніч, щоб щось придумати.
-Не хвилюйся. -Так. Гаразд.
Секунду.
Лола Альварес.
Через місяць?
Коли міс Вон вернеться, ми зможемо зустрітись?
Так, надішлю матеріали. Гаразд.
Чудово. До зв'язку. Дякую.
Так.
Звучить серйозно. Що там?
Ну ж бо, колежанко. Колись.
Гаразд. «Вон Фемілі Вайнз».
З Австралії.
Починали як зіркова марка з підрядом.
Але тепер у Гейзел Вон є власні виноградники й іменитий винороб.
Що? Чудова знахідка.
Як я можу допомогти?
Гейзел узяла місячну відпустку,
тож нехай це поки залишиться між нами.
Гаразд.
Дякую. Треба бігти.
Ще один клієнт, перш ніж упаду як вичавлений лимон.
Це добре.
Іди сюди. Я сам приготував піцу.
Трохи залишилось.
Привіт, тату.
Привіт.
І що буцімто обговорює місцевий книжковий клуб цього місяця?
Сонечко, ми приходимо до Карлоса, щоб на дурняк випити рожевого вина.
І нам воно подобається.
Я бачу. Ви часу не гаєте.
Глибока вдячність за контакт.
До речі, про контакти. Колись.
Ну ж бо, ми вже обсмоктали інші плітки.
Почалось.
А не можна обговорювати моє особисте життя не при мені?
-Ні. -Ні.
-Не можна. -Ні.
-Не наш стиль. Ні. -Скільки вже минуло після розлучення?
Два роки. А що?
-Хто рахує? -Я.
Онуки нізвідки не візьмуться.
Тату, справді? Що?
Будемо зараз обговорювати?
Доню, нехай трохи грубо, але ми кажемо правду.
Тайлер не зміг уберегти кохання.
Час рухатися далі, як він.
Тайлер виявився не тим, ким я його сприймала.
Не кожен чоловік бреше.
Поглянь на мене. Я ідеальний.
Ти бачиш у людях хороше. Не зупиняйся.
Тобі розбили серце, ти взяла паузу.
Час налагоджувати особисте життя. Треба знову навчитися довіряти.
Я прогнозую щорічне зростання обсягів продажу внаслідок постачання вин…
Вибачте.
…в елітні ресторани…
Вітаю.
…і спеціалізовані магазини.
До того ж уряд Австралії пропонує значні фінансові пільги для експорту,
тож це безпрограшний варіант.
У підсумку, Колдере,
я домовилася про твою зустріч через чотири тижні
особисто з Гейзел Вон.
-У тебе є паспорт, Одро? -Так.
Їдеш зі мною до Сіднея.
Це заявка на регіонального директора.
Коротка перерва. Мушу відповісти.
Я не…
Зайченята, я дістав квитки на оперу.
Гаразд, чао.
«Вон Вайнз» — моя знахідка.
-Ну, презентацію зробила Одра. -Лише тому, що я їй розповіла.
Це була твоя велика помилка.
Життя — суворий учитель, Лоло.
Наступна Лола.
Прошу.
Зараз буде цікаво.
Не секрет, що ти не найприємніший керівник, Колдере.
Але я розумію. Винний бізнес жорсткий.
І я вважала, що ти не даремно підіймаєш планку.
Але ні. Виявляється, що ти звичайнісінький сноб.
Підлість сприймаєш за розум.
Не можеш відрізнити «Пті Вердо» від «Пті Сіра».
Ти нікого не обдуриш.
Тримай себе в руках, Лоло.
Якщо річ у посаді регіонального директора…
Нехай буде Одрі. Я роками рятувала твою дупу.
З мене досить!
Що ти робиш?
Хіба не очевидно?
Я звільняюсь.
Ні, ти не можеш піти. Це я вирішую.
Не сьогодні. Ти потрапляєш у категорію «життя коротке».
Знаєш що? Я краще влаштуюся продавчинею в магазині,
ніж працюватиму на тебе.
Бувай, кицю.
Успіху в крадіжці чужих ідей.
Бережіть себе.
І ще, у мене є печиво в нижній шухляді.
Прощальний подарунок.
Бувай.
-Доброго ранку. -Доброго.
Звільнення так надихає.
І лякає.
Дуже цікаве поєднання.
Гаразд.
Як тобі логотип моєї нової компанії?
-Ого. -Намалювала вночі.
-Класно. -Справді?
Перший день, а в тебе робота горить під руками.
Пишаюся тобою. Настав час.
Візьми підставку.
Дякую, тату.
Та поки моя компанія —
це креативна замальовка й милі уругвайські дівчата.
Оскільки на кону мої заощадження, мені потрібен великий клієнт.
Мені потрібна компанія «Вон Фемілі Вайнз».
Упізнаю цей тон.
Зараз вам покажуть, де раки зимують.
У них зустріч за місяць.
Я вивідала в Інтернеті про відпустку Гейзел.
Вона щороку їде на сімейну овечу ферму.
Щоб «не забувати своє коріння».
На фермі Гейзел Вон є котедж Airbnb.
Я орендую котедж і першою презентую свою компанію Гейзел.
Ура. Тепер це питання принципу.
Ого. Австралія!
Звучить так…
далеко.
Так, я знаю. Занадто сміливо?
Не розумію, я хоробра чи просто божевільна?
Інтуїція говорить, що треба?
Так.
Дивно, але…
Відчуваю, що роблю правильно.
Тоді моя порада: хай буде багато сміливості й трохи божевілля.
Я лечу в Австралію!
ФЕРМА «ВАРАТА»
ЛЮКС-ФЕРМА, КВІНСЛЕНД, АВСТРАЛІЯ
Вітаю.
Доброго ранку, Австраліє.
Привіт.
Давайте я вам допоможу.
Дякую.
Господи. З вами все гаразд?
Гравітація.
Уже все добре.
І мені час їхати.
-Куди тобі, друже? -Вези мене в паб, земляче.
Агов.
Є хто-небудь?
Агов.
Де тут реєстрація?
Ого.
Вітаю.
Щось підказати?
Може, код до сейфа?
Так. Звіс… Ні!
Ні, вибачте. Код не потрібен.
У цьому немає потреби.
Вітаю, я забронювала тут номер.
Так, я зрозумів. Я чекав на вас. Тільки не тут.
Дивно. То це не той котедж, який я орендувала?
Тільки уявити.
Гаразд, якщо ви завершили з ламанням і проникненням,
дозвольте показати ваше житло, поки шефиня не повернулась.
Стривай. Якщо ти маєш на увазі Гейзел Вон, чи не допоможеш дівчині познайомитись?
Так. Ось чому ти шпигуєш у її будинку.
-Нумо. Ходімо. -Не шпигую. Авжеж.
Таким, як я, треба проявляти креативність, щоб зустрітися із самою Гейзел Вон.
Ну ж бо. Будь ласка.
Чари на мене не діють.
Насолоджуйся життям у котеджі. Роби селфі з вівцями.
Не турбуй Гейзел Вон.
Вибачте. Друже, у нас проблеми.
Міс.
Той новий джекеру Пітер. Він щойно звільнився.
-Усе. -Той ледащо все одно не працював.
Завжди відправляв його протверезіти.
Я його бачила.
Він узяв моє таксі й поїхав у паб.
Схоже на правду.
Я в усіх порозпитував. Вільних працівників катма.
Навіть клятих туристів.
Добре, мушу повертатися до хліва.
Гаразд.
Ходімо поселимо тебе, так?
Агов. Стій.
Вітаю. Лола Альварес.
Я захоплююся вашим вином, міс Вон.
Оскільки ви аналізуєте імпортерів особисто,
я подумала, що успішна леді-бос оцінить іншу успішну леді-бос…
-Вибач, вона… -Я не закінчила.
Моя компанія «Салюд Імпортс» — це новостворений імпортер…
Ніколи не чула.
Наскільки новий?
Поки що лише я. І я досі в процесі отримання ліцензії.
-Це займе місяці? -Лише два.
А ще я можу гарантувати розміщення у відомого Геміша Кінга.
Овва. Дозволь тебе зупинити.
Мені подобається твоє завзяття.
Геміш Кінг — гучне ім'я, тому я буду з тобою відвертою.
Ти зібрала максимум інформації.
«Вон Фемілі Вайнз» — моє дітище,
тож я ніколи не стану співпрацювати з недосвідченим імпортером.
Шкода, що даремно прилетіла.
Слухай, у мене погані новини.
Джекеру сьогодні пішов.
-Зараз сезон стрижки. -Як і на сусідніх фермах.
-Усім бракує рук. -Я можу допомогти.
Із чим саме?
З роботою.
Цей аврал на кілька днів?
Десь на два тижні. Не треба.
Чому ні? Я тут і маю бажання.
Я можу бути джекеру.
-Ага, ні. Скоріше, джилеру. -Фемінітиви, круто. Хай там як.
Слухай, нам потрібна людина з досвідом,
а не турист з Airbnb.
Я прилетіла показати міс Вон, що готова докладати надзусиль.
Це і є надзусилля.
Я дуже працьовита.
І відразу візьмуся до роботи. Так само, як би з імпортом вина.
Що ж, пара рук — це пара рук.
Якщо Макс не проти.
Він начальник ферми, тож як скаже, так буде.
Тобі не доведеться відправляти мене протверезіти.
Я уважна.
Не віриться, що до цього дійшло.
Схоже, сьогодні твій день.
А оскільки мій телефон під час відпустки червоний,
то Макс займеться твоїм навчанням.
Від сьогодні.
Сьогодні?
Я не можу два тижні няньчитися з новенькою.
На селі життя насичене.
-Скажи Тіму. -Але я довіряю тобі.
-Сподіваюся, ти виправдаєш сподівання. -Лоло Альварес, покажи, що ти можеш.
Якщо впораєшся з вівцями, тоді поговоримо про вино.
Домовились. Дякую.
Так.
Можемо починати.
-Чекай, зараз? -Одне сьогодні краще двох завтра.
Хіба не треба занести сумку в котедж?
Облиш. І забудь про котедж. Житимеш у домі для стригалів.
Я не можу залишити сумку тут. А якщо її вкрадуть?
Ми за 200 кілометрів від людей.
Хто її вкраде?
Стривай. Що?
Кошари, хлів для стрижки.
Худобі потрібно створити умови,
годувати її, напувати.
Слідкувати за хворобами, вагітністю.
Бачу, вам тут весело живеться.
Ага.
За сезон ми стрижемо близько 500 овець на день.
-Ось де все відбувається. -Ага, ні.
Ти не будеш працювати з вівцями. Це для досвідчених рук.
Гаразд, що тоді робитиму я?
Рутинну, чорнову, важку роботу.
Ти сама зголосилась.
Я не скаржусь. Люблю попотіти.
-До праці! -Радий це чути.
Спершу маємо полагодити огорожу.
У нас тут кенгуру постійно роблять отвори.
Кенгуру?
Ці стрибуни із сумками? Я їх побачу?
Цей стрибун може збити тебе з ніг.
А коали?
Вони дряпаються.
Ось такими величезними кігтями.
От халепа.
Ти вмієш розчаровувати.
Що є, то є.
Гей, ні.
Лаззо, не треба.
Лаззо, тільки не…
Лаззо, не кидай мене.
Припини.
Радіатор здох. Треба йти назад.
Може, викличемо якийсь тягач?
Ага, ні. Тут не ловить сигнал.
-Чудово. -Життя на фермі непередбачуване.
Як то кажуть: сів у сідло — готуйся їхати.
-Ковбойська мудрість? -Пастуша. Тут нема ковбоїв.
А «джекеру» хто?
Формально, це ковбой, але такий новачок, як ти.
-Інших немає? -Ботильйони?
-Є ще кеди. -Це погано.
-Тапочки? -Земля тут тверда.
Потрібне взуття, що захищає ноги.
І капелюха не взяла.
-Я їхала на пару днів. -Так.
-У вас є сувенірна крамниця? -Дуже смішно.
-На. Візьми мій. -Ні.
Добре. Нехай буде.
Що ж, дякую.
Усе гаразд. Я в порядку.
Через якусь годинку не будеш.
Австралійське сонце безжальне.
Завтра почнемо вчитись.
Буде весело.
Що?
Шістдесят днів, так?
-Щоб отримати ліцензію на імпорт вина? -Я уважний.
Гейзел точно не співпрацюватиме з компанію, якої ще не існує.
Ти ж розумієш, наскільки це безглуздо?
Іноді треба ризикувати.
Вірити в себе.
Як кажуть: або пан, або пропав.
Так, слушні слова. Але я б не тішився ілюзіями.
Добре, дякую за підтримку.
Просто я реаліст.
Бути реалістом — не моє.
Тут завжди так смалить?
Ні.
По полудню стає спекотніше.
-Полудень? -Те саме, що «обід».
Той, що живе у фургоні?
Ні, блондин, що був минулої суботи.
Єдиний трахабельний жеребець на 200 кілометрів.
-Добре, що я не самотня. -Привіт.
Лола з Америки.
Ваша нова сусідка.
Привіт.
Імпровізований мобільний офіс.
-Відеопобачення з Гайді. -Ага.
Локі не відписує з вівторка.
Він мене точно покинув.
Чоловіки.
Я Бріз. Не переймайся через них.
Їхню довіру швидко не завоюєш.
Я тут лише на два тижні.
І роботу в них не крастиму, тож…
Гадаю, таксі скоро знову буде тут.
-Ставлю десятку, що тиждень не протягне. -По руках.
Я сиджу тут. Просто…
О ні! Хтось використав усю гарячу воду!
-Що? Жартуєш? -Ти серйозно?
Вибачте, у мене був 14-годинний переліт. Так потрібен був хороший душ.
Гайді. Привіт, кохана.
Привіт. Як справи?
Добре, утомилась. Маєш чудовий вигляд.
ПІДКЛЮЧЕННЯ ВТРАЧЕНО
-Ні… -Не може бути.
Це просто неймовірно.
Вибачте.
Робота сама не робиться, Столице.
Тримай, Генрі.
Сьогоднішня загадка.
Знову ти за своє. Кожного ранку.
Щоб не розслаблявся.
На якому кораблі пливуть двоє, але без капітана?
-Типу каное? -Ні.
Ні, як каяк на два місця.
Дякую.
-«Титанік». -Пальцем у небо.
-Підводний човен? -Вибачте, сер?
Вибачте, у вас є інші варіанти, наприклад лате чи еспресо?
Жартуєш, еге ж?
Гаразд, і ця підійде. Без проблем.
Агов, сюди. Ми тримаємо тобі місце.
Ви вже зі мною розмовляєте?
Бріз правду казала. Ми буваємо грубими з новенькими.
Учора подражнили, цього досить.
Гаразд. Привіт.
Доброго ранку.
Не треба. Ви нестерпні.
Облиште бідолаху.
-Найкращий розіграш. -Ніколи не старіє.
Дружній жарт. Мала б тебе попередити.
-Ми всі це пройшли першого дня. -Ага, жіночої дружби не існує.
Я знаю! Відгадка.
Стосунки.
Так. У нас є переможець.
Головний приз — ще одна ковбаска від Денно.
-На вечерю. -Доброго ранку.
-Привіт. -Привіт.
Вітаю, Максе.
-Готова до праці? -Так, погнали.
Загинаєш цей край. Ось так.
Добре.
Протягуєш сюди, ясно? Потім скручуєш.
Кінчик назад.
Скручую сюдою назад, а потім… Так, ясно.
-Ось так. Бачиш? -Ага.
Потім тримаєш і тягнеш униз.
І все. Готово.
Покажи ще раз.
-Серйозно? -Останній раз, клянусь.
Один раз.
Тиждень тому я наливала «Каберне» для сомельє в «Рітц-Карлтон».
А зараз накидаю корм для овець.
Що сталось?
Привіт, дівчинко.
Хтось у нас голодний. Будеш їсти?
Ну, гаразд.
Добре тобі, сестро.
Живеш на всьому готовому.
Смачного, ким би ти не була.
Чекай, хто ти?
Тобі потрібне ім'я.
Ну ж бо.
Ні! Стій. Не треба!
Просто прикидаю варіанти. Меріл Шип?
Просто… Годі! Не треба!
Каліста Флокгарт?
Так, молодець.
Чудово.
-Агов, ти змішала отари. -Що?
Бачиш кольорові мітки?
Пересортуй овець, вони самі це не зроблять.
Гаразд. Так, слухайте сюди. Ніяких парувань.
Гей, стривайте.
Не спішіть. Ні.
Стійте, у вас шерсть у вухах? Якісь барани.
Ні, я зрозуміла.
Ти велична дама.
Діва.
Ти Беебра Стрейзанд.
Ти мені подобаєшся.
Ворушіться. Дякую.
Стійте. Гаразд.
Стривайте, ні.
Гаразд.
Круто.
Черевики в тебе неймовірні.
Треба було взяти такі самі.
До речі, у літаку я прочитала в журналі, що ти любиш унікальні вина.
Є жіноча артіль з Уругваю, яка робить дивовижну продукцію.
Можу попросити, щоб тобі надіслали декілька пляшок.
Я зайнята роботою на фермі.
І тобі не завадило б.
Чому це так важко?
Життя на фермі нелегке.
Нам тут не до розваг.
Думаєш, я тільки цим і займаюсь?
Ну… а хіба ні?
Формально, так.
Але я ініціативна.
Переможець скаутських конкурсів.
Найкраща учениця в школі.
Склала іспит на сомельє у 22 роки, що було безпрецедентно.
А ще відгадую кросворди в «Нью-Йорк Таймз» ручкою.
Я завжди перемагаю. Я така.
Упертий кінь веде стадо.
Де ти береш ці цитати? Пінтерест?
-Гей! Стій! -Ні, я все виправлю.
Мені потрібен інструмент!
Коричнева змія!
Це коричнева змія.
Дуже отруйна.
Ясно.
-Ох… -Не чіпай їх, і вони не чіпатимуть тебе.
Уже ось-ось.
Можеш повірити?
Не дочекаюсь.
Я така рада.
Кохаю тебе, Гайді. Бережи нашу крихітку.
Я теж тебе кохаю.
Гайді, дівчина Сем, у зальоті.
Типу стюардеса?
Типу вагітна. Чекає наступного місяця.
-Що? Мої вітання. -Ага.
Пішли посидимо. Агов.
-Візьмемо пивка. -Так.
-Бріз. -Ага, іду.
Агов, новенька.
Я бачила, що нужник увесь загиджений.
Тож…
Вибач, мала б знову тебе попередити.
Нова джилеру чистить туалет.
Тож ми переробляємо овечий послід на добриво.
Щоб зменшити наш влив на природу.
Що ж, екологічний аспект ферми стає менш привабливим.
Ага, тож бери й завантажуй у розкидач.
-За сьогодні маємо зробити 20 ходок. -Двадц… А, так.
Ні.
Просто жах.
Ні, не виходить. Ну й нехай.
Як там американка?
У неї є дух, скажу так.
Тобто з неї немає користі?
Ну…
Привіт. А ось і я.
Важко працюю.
О, ні.
Ні.
Я…
Я не думала, що так вийде.
Гейз, ти в порядку?
Чекайте, ні. Вибачте.
Стривайте. Я не хотіла.
Куди це ти так поспішаєш?
Додому. Скажи Сем, що вона виграла.
Годі тобі, не йди. Минуло п'ять днів.
Я місяцями до всього звикала.
У мене немає місяців. Це були марні сподівання.
Відтепер мені нічого не світить.
Є поради, як викликати таксі?
Ні, це буде довго й дорого.
Макс їде до міста.
Угу.
Здоров, Арло.
Не підкинеш?
Так.
Лаззо, ти старе іржаве корито.
Серйозно? Знову?
Приїду на мотоциклі з інструментами. Пішли.
-Арло! До мене. -З корабля на бал, як завжди.
Знаєш що? Гадаю, це знак.
Австралія мене ненавидить!
Ти надто перебільшуєш.
Я ніколи не зупинялася на півдорозі.
Сміливо й безумно йшла на ризик, а тепер вертаюся додому.
Гей, де та жінка-вулкан,
яка збиралася вести бізнес із самою Гейзел Вон? Вона була відважною.
Старий, їй час збирати валізу.
Не знаю.
Не кожного дня гендиректорку із Fortune 500 обляпують овечим лайном.
-Я реготав до сліз. -Рада, що підняла тобі настрій.
Стривай. Це була посмішка?
Щойно.
Ну ж бо, ти вже почала.
Ні. Я тебе розкусила й не піддамся.
-Не заважай мені жаліти себе. -Коли говориш.
Один кутик губ підіймається, а потім інший кутик…
-І з'являється посмішка. -Годі. Ти жахлива людина.
Я знаю. Це одна з моїх найкращих рис.
Я чула, як ви з Гейзел розмовляли.
Ти хотів погодитися, що з мене нема користі.
Я хотів сказати Гейзел, що ти подаєш надії.
Бо так і є.
Коли йдеться про важку роботу,
хтось закочує рукави, хтось відвертає ніс,
а хтось узагалі зникає.
У тебе є хист до надихаючих цитат.
Ти не зникла, Лоло. І не відвернула носа.
Для мене це багато важить.
І для Гейзел теж.
Чекай. Ти казав не тішитися ілюзіями стосовно Гейзел.
Не знаю. Може…
Може, ти слушно кажеш, що треба ризикувати.
Слухай, зараз ти вже не полетиш,
тож у тебе є ніч на роздуми.
А тепер що?
Нічого. Мені просто цікаво.
Чому вино?
Мій тато гарував, щоб нас із мамою забезпечити.
Пройшов шлях від страхового агента до власника магазину.
Він був крутим.
Мама завжди була в його тіні,
тож тато — мій герой і приклад для наслідування.
І я вирішила піти в страховий бізнес.
А потім у коледжі я працювала офіціанткою в елітному м'ясному ресторані,
і одного вечора сомельє не вийшов на роботу.
Тож я спробувала, і в мене вийшло.
Я відкрила в собі талант розповідати про вино.
Як воно збагачує світогляд.
Я знайшла себе.
Це чудове відчуття.
-Думаю, він згоден. -Так, йому подобається.
СИБІЛЛА ВОН «ЖИТТЯ»
НА ФЕРМІ «ВАРАТА» РАЙСЬКИЙ САД СИБІЛЛИ
Вирішили повалятися, дівчата?
Я зробила гарячу воду.
У батька теж капризний бойлер.
Цур я першою в душ.
Так тримати, подруго.
Має бути твій розмір.
А в мене є зайва пара бландстоунів.
Дякую, але чому така щедрість?
Ти довела, що ми помилялись. Я програла.
Вітаємо в команді. І дякую за десятку в моїй кишені.
-Кайлі виявилася невдахою. -Так, авжеж.
Хай там як, взуття позичаю. Потім віддаси.
В ідеальному стані.
Як скажеш.
У нас за це беруть шість доларів. Називається «пуровер».
Шість баксів? Треба змінювати роботу.
Привіт.
Екстрене повідомлення.
Я залишаюсь.
Тож наші спроби позбутися тебе провалились?
Я вчора трохи почитала.
Чув про неї? Сибілла Вон.
-Знайоме ім'я. -Гаразд, у двох словах.
Сибілла стояла у витоків цього місця.
Удова, яка проклала власний шлях.
Заснувала Варату завдяки відвазі й рішучості.
Вона справжній першопроходець.
Як ти?
Сибілла не здавалася, і я теж.
Є питання?
Та ні, немає.
Я укладач і редактор книги, тож…
Що?
Не міг перервати монолог цією важливою інформацією?
Ні, було кумедно спостерігати.
Гей, відкрий.
Загадкова коробка.
Сибілла хотіла б, щоб справжня джилеру, якою ти стала, мала відповідного капелюха.
А ще я хочу отримати свій назад.
Ти знав, що я залишусь?
Ніхто не встоїть перед мудрістю моїх надихаючих цитат.
-Визнай, що вони з пінтересту. -Це державна таємниця.
Чоловік не видає своїх секретів.
-Одро! -Так?
Чому в нас проблеми з усіма клієнтами?
-Може, через трудову культуру? -Їдь у Лагуну й розберись.
-Колдере, лечу. -Швидше лети!
-Вибач. -Лола вже б мчала по 405-му шосе.
Так. Гаразд.
Пішла.
УРУГВАЙСЬКА ВИНОРОБНА АРТІЛЬ
Отже, я встав до світанку
і пішов вигрібати овечий гній з хліва.
Аж раптом хтось заходить і теж починає вигрібати.
Було ще темно, і я не бачив, хто поруч.
Закінчивши, ми виходимо на двір,
і у світанкових променях сонця я бачу, що це дівчина.
А потім мені дійшло.
Типу, так.
Здається, я закохався.
Сьогодні ти не за ноутом?
Хіба можна працювати, як тут такі вечорниці?
Хмільного?
Я більше віддаю перевагу «Бордо Блан».
Подають охолодженим до семи градусів.
-Ага, ні. У нас закінчилось. -Погляньте. Хтось розуміється на вині.
Грець із ним. У чужий монастир… чи то пак чуже село…
Отже, у начальника є приховані таланти?
Я чула. Непогано граєш.
Ну ж бо. Продовжуй.
Майже.
Ми повернулись.
Це правда.
Усі разом!
Гучніше!
Повільніше.
-Так! -Чудово вийшло!
-Дякую, друзі. -Молодчинка.
Гарно, Столице!
Непогано.
-Непогано. -Серйозно?
Годі вам.
Припиніть. Продовжуйте.
Із чого роблять веджимайт?
Екстракт пивних дріжджів.
Серйозно?
Ага.
Як цікаво.
Глянь, що це там таке?
-Що? -Думаю, ти потрібен Максу.
-Щось не схоже. -Генрі, скажи мені.
Чому життя стригаля?
Я люблю свободу.
Ти постійно в русі, працюєш із тими самими друзяками.
Кілька місяців стрижки, а потім відпустка, сім'я, риболовля.
Усе просто.
Не як на офісній роботі, де береш лікарняний, щоб мати вихідний.
Баланс між роботою і життям? Завжди думала, що це міська легенда.
Може, тут навчишся.
Ага, можливо.
Намагаюсь.
Беебра передає привіт.
І не питаю, яку книгу ви обговорюєте сьогодні.
Джон і Діана прийшли, щоб попліткувати про Макса.
Розкажи нам усе.
У подробицях.
Ви вже разом?
Була рада чути. Люблю. Бувайте.
У нього прес підкачаний?
-Здоров. -Привіт.
Сем має поїхати з Гайді до лікаря,
а це означає, що сьогодні ти працюватимеш у хліві для стрижки.
Перепрошую. Мене щойно підвищили?
-Можеш так називати, якщо хочеш. -Так! Неймовірно.
А Гейзел буде сьогодні на фермі?
Щоб побачити мене на новій роботі.
Ні. Вона поїхала у Сідней до свого хлопця.
Які у вас стосунки з Гейзел?
Усе добре. Це складно.
Гаразд, ходімо.
Добре, але спершу я напою Беебру.
Як ти сказала?
Беебра.
Придумала їй ім'я.
Лоло, це велика помилка.
Не треба імен.
-Ти назвав вантажівку Лазза. -Так. Це означає Ларрі.
Бачиш, Ларрі — це хороший хлопець.
Надійний товариш.
Чи такий уже й надійний?
І чому Беебра в окремій загорожі?
Її відбраковано за віком.
Вона буде…
вечерею наступної неділі.
Що?
Ні!
Ні. Ми чудові друзі.
Вона дає чудові поради й дуже мудра.
Це доля всіх старожилів.
Не хвилюйся, Беебс.
Я врятую тебе від смертної кари.
Качки на ставку!
-Га? -Стародавня приказка.
Означає, що до хліва заходить жінка.
Гей, це не жінка.
Це наша Лола.
Вона покаже.
-Гаразд. Зрозуміла. -Розважайся.
Лоло, подай інше руно.
-Гаразд… -Уже! Біжи!
-Уже? -Негайно! Мерщій!
-Гаразд, я сюди. -Ну ж бо!
Ворушись, Лоло.
Ось так. Кидай руно.
Знизу й викидай.
Ага, ні. Не так.
Але нічого.
Ні.
Негайно! Біжи!
Мерщій!
Треба викидати.
-Уже краще. -Справді?
-Ага, потрохи вчишся. Молодчинка. -Класно.
Оскільки Лола пішла, з вами працюватиму я.
Можу запропонувати знижку на «Спотід Дак Мерло».
Я не беру вина з тваринами на логотипі.
-І «Мерло». -Можу запропонувати вам «Сіра»…
Я дочекаюся Лолу з Австралії і подивлюся,
що запропонує її нова компанія.
З Австралії?
Агов, це ж манікюр. Не змушуй мене переробляти.
Востаннє я трахалася з барменом.
Він мене точно покинув.
Трясця, сестро. Ніяких барменів.
Повір. Я вже з одним розлучена.
Розкажи, сестро.
-Там нічого цікавого. -Давай.
Гаразд, я одружилася по молодості.
Він був гарний. Я була закохана.
Я отримала першу роботу. Він мріяв відкрити власний бар.
І поки я крокувала кар'єрними сходинками,
Тайлер перебрав усіх знайомих офіціанток.
От негідник.
Гіркий досвід. Обпечешся на гарячому, дмухаєш на холодне.
-Ми його ненавидимо. -Я теж.
Добре.
-Гайді в порядку. Хибна тривога. -Добре.
Ти не бачила, як Лола працювала.
-Та невже? -Ага, Генрі сказав, що вона просто ас.
Схоже, ти хочеш забрати в нас роботу, Лоло.
Розкусили…
-Відеодзвінок? -Ага.
-Обережно, ще сохнуть. -Так.
-Дмухай. -Гаразд.
Хочу подзвонити Гайді, перш ніж ляже спати.
Авжеж.
Піду подихаю свіжим повітрям, щоб ти усамітнилась.
Дякую, Столице.
Знову плануєш проникнення?
Схоже, це ти проникнув.
Хіба це не басейн Гейзел?
Вона не купається, а плавати комусь треба.
До того ж Гейзел у Сіднеї.
Водичка тепла. Залазь.
Що, плавати?
З тобою?
Ага.
Чи ти боягузка?
Це виклик?
Залежить від того, чи ти приймеш.
У такому разі виклик прийнято.
Побачимось.
Гей, Бріз, потрібна твоя допомога. Гейзел увесь день на телефоні.
Я обіцяла Тіму допомогти з тюками. Вибач.
Візьми Лолу.
Гадаю, що Лола на «ви» з мотоциклами.
Годі тобі. Вона сповнена сюрпризів.
Але це не мусить бути зламана шия.
Вона тут майже два тижні.
Трохи віри.
Давай, дівчинко!
Не відставай!
-Уперед! -Я пильнуватиму ззаду.
Сюди, ну ж бо. Ворушіться.
Ось так.
-Невеличка пригода в обід? -Так, звісно.
Ти їздиш як профі.
Мій колишній любив мотоцикли. Хоч якась користь від шлюбу.
Де ми?
Улюблене місце Сибілли.
Баланс між роботою і життям, який вихваляв Генрі?
Вона називала Райським водоспадом. Я часто бував тут у дитинстві.
То ти місцевий?
Виріс поблизу Варати?
Типу того.
Що?
Вибач, але відмовки не проходять.
Про мене ти знаєш майже все.
А про тебе я лише знаю, що ти начебто тут виріс,
чудово граєш на гітарі й любиш надихаючі цитати.
Мені потрібна історія твого життя.
У дитинстві я був шибайголовою.
Ти порушник правил?
Отже, проникнення в чужі басейни не єдиний твій незаконний вчинок?
-Ні. -Скількох ти замочив?
Дуже кумедно.
Насправді я був мудаком.
Роздратованим, безрозсудним. Любив викаблучуватись.
А потім захворіла мама. У неї був рак.
Я більше вештався в місті, ніж був біля лікарняного ліжка.
Після її смерті я взявся за голову,
але було пізно.
Твоя мама пишалася б, яким ти став чоловіком.
Насправді я хотіла б підняти одне питання.
Беебра.
Беебра? Недільна вечеря?
-Тільки не треба знову про ту вівцю. -Залиш її, будь ласка.
Вона ясочка. Ми зблизились.
Нехай буде символом ферми «Варата».
Щоб туристи нею милувалися і не тинялися головним будинком.
Що ж, я цього так не залишу.
Так і знай.
Гаразд.
У мене немає слів, крім «ого».
Неймовірно.
Може, Австралія не має до тебе ненависті.
Отже, вона в Австралії.
Намагається переманити нашого клієнта.
Ну, спочатку це був її клієнт.
Молодець, Лоло.
Розумниця.
Знайшла вихід.
Було б розумно, щоб ти зробила те саме, Одро.
Я здогадуюся, де вона може бути.
Гей. Сьогодні день народження Генрі.
Ми бухаємо. У пабі.
Я пас.
Вирішуватимемо з Гейзел робочі питання.
І в мене купа роботи, пошта забита.
-Я єдина працівниця в «Салюд Імпортс». -Годі, один келих.
Один келих.
Піди повеселись.
Промочи горло келихом пива.
Будь ласочка.
Гаразд.
Тільки тому, що це Генрі.
Один келих.
Ура.
«ЛЕДАЧИЙ ЕМУ» ЕМУ КЛИЧЕ
Ще по одній! Ходімо!
-Привіт. -Привіт.
-Розважаєтесь? -Ага.
Ще разок?
Гей, ні.
Ніякого флірту, дякую. Годі з мене барменів.
Слухай, я не вмію фліртувати. Повір мені.
Може, це останній раз, коли я набралася в дупель.
Я стану мамою.
-Я стану мамою. -Ти будеш чудовою мамою.
-Дартс! Люди, я обожнюю дартс! -Так, пограймо в дартс.
-Ходімо! -Я тебе взую.
Справді? Готовий кидати?
-Гадаєш, зможеш, мала? -«Мала»?
Гадаєш, ти зможеш?
Ого!
-Ходімо, Бріз. -Погнали.
Що думаєш про «Шираз»?
Чорниця.
Чорний перець.
Землистий аромат. Клас.
Бачиш, у тебе неймовірний смак.
Ти маєш керувати «Вон Фемілі Вайнз».
Гаразд, досить.
Цим винам потрібен грамотний маркетинг у Каліфорнії.
У Лоли є цікаві ідеї, але вона ще навіть не має ліцензії.
Знаю лише, що Лола цього прагне.
Ти вирішуєш, Гейз.
А можеш вирішувати ти.
Дай згоду на те, щоб очолити виробництво вин.
Допомога зайвою не буде.
Мені набридли ці балачки.
Навіщо їх продовжувати?
Тобі потрібна іскра, братику.
Не потрібна. Мені й тут добре, ясно?
Ти такий талановитий, але геть не хочеш розвиватись.
Мене це аж бісить.
Я не вписуюся у твій світ.
Варто людям побачити, що я маю гроші й владу.
І все.
Мені подобається на фермі, працювати з вівцями.
Тут спокійно. Розумієш?
Це все, чого я хочу.
А мені здається, що ти хочеш більшого.
На днях я бачила вас із Лолою в басейні.
-Будеш мене виховувати? -Так, я ж твоя сестра.
Я знаю краще, і це мій обов'язок.
Ти на неї запав, еге ж?
Гаразд, проїхали.
Вона чесна.
Вона нестримна.
Вона рішуча, це точно.
Що?
Хвилинку. Що таке?
Тому ти наполягла, щоб вона залишилась?
Бо думала, що я на неї западу. Ну ти даєш.
-Я не зобов'язана відповідати. -Ага, ти вже відповіла.
То що…
скажеш Лолі?
-Ти ж знаєш, я нікому не розповідаю. -Може, час змінювати правила?
Генрі.
-Агов. -Ну ж бо.
Гарний кидок.
-Друже, це не твої очки. -Хочеш сказати, що я шахрай?
Так, хоче. Бо ти махлюєш!
-Вона права, старий. -Ніхто не називав мене шахраєм!
Агов!
Хочеш, щоб я тобі наваляв?
Неймовірно.
Гей, я тебе пам'ятаю.
Тату, я не можу говорити!
У нас тут бійка в барі!
Я передзвоню!
Дарма я радив їй їхати до Австралії. У них бійка в барі.
Трясця. Я їй навіть заздрю.
Уже сто років не билася в барі.
-Так! -Так!
Вибач, друже. Я захопився.
Наступний раунд!
Так!
Ні!
Більше ніяких раундів! Припинили.
Забирайтеся з мого бару, дебошири!
Мене це дістало, Максе.
У печінках сидить, розумієш?
Ця банда завдала мені багато клопоту.
Це останнє, що мені потрібно. Ти ж знаєш.
Так. Знаю.
-Фіона зі мною не розмовляє. -Вибач, друже.
Я три місяці не бачив собак. Це вийшло за межі.
Я не маю наміру розбиратися із цим!
Я розумію.
Ми з констеблем граємо у футбол.
Так, я знаю. Ви товаришуєте.
Слухай, мені прикро. Ось моє вибачення.
-Цього має вистачити, так? -Гідний вчинок, Максе.
-Вирішено. -Ти хороший хлопець.
-Геть із дороги! -Гаразд.
І подякуй їй за свист. Урятувала більшість вікон.
-Дякую. -Класний у тебе свист.
-Дякую. Для мене це багато значить. -Гаразд, повертаємося на ферму.
Тіме, ти не вживав?
Так, я сяду за кермо. Поїхали, ворушіться.
Підводьтеся, поїхали.
Вертаймося на ферму.
Ой, я розучилася стояти.
Агов, іди сюди. Відкрити тобі секрет?
Я ніколи не бачила справжньої бійки в барі.
На дегустації вин не буває бійок.
Там лише «Сов Блан», нудні балачки ні про що й…
Усе ясно.
О ні.
Ти розкажеш Гейзел про мене?
Ні.
Гадаю, вона про тебе кращої думки.
Не хвилюйся.
А ти якої думки про мене?
Лоло.
Бо в мене є певні думки про тебе.
-Справді? -Так.
Чесно-пречесно.
Ви загадка, містере.
Наче ковбой Мальборо, але без цигарок.
Живеш на фермі й не звертаєш уваги на дівчат.
Але, напевно, ти самотній.
Ти хоч щасливий?
-Не знаю. -Лоло.
Я маю тобі дещо сказати, але не сьогодні.
Ні, я кажу тобі.
Ой, я гикаю.
Ось чому пити ковтками — погана ідея,
бо ніхто в житті не скаже:
«Господи, як добре, що я зробив останній ковток».
-Гаразд, час іти. -Розумієш, про що я? Іти?
-Так, час додому. Уставай. -Ти справді розумієш?
Я не хочу додому.
-Уставай. Скільки ти… -Можна…
-Ти в порядку? -Можна нам тако?
Ні, буде м'ясний пиріг. Усе гаразд?
-Скільки ти випила? -Я не хочу.
-Звучить огидно. -Дуже смачно.
Я зараз прямо тут засну.
Як не дивно, я вчора виграла 100 доларів.
І це так приємно.
Круто.
Хочу дещо сказати.
Тім, головний пастух.
Його беруть начальником на іншу ферму.
Як натякнути Максу про підвищення?
Так, похмілля як рукою зняло.
Бріз, слухай, ти стільки корисного робиш на фермі.
Макс довіряє тобі, тож наголоси на своїх навичках
і на бажанні вдосконалюватись.
Напевно, краще записати. Зажди.
Ти в порядку?
За десятибальною шкалою як сильно я осоромилась?
Ні, ти була милою.
Із хуліганського погляду.
Я працюю з вином. Ми п'ємо ковтками, а не літрами.
Саме так. Гарна новина в тому, що до колективу ферми не беруть,
доки не наберешся в дупель і не влаштуєш махач.
Тож мої вітання.
У цьому є певна логіка. Так.
Так?
Сьогодні я везу продукти на виноробню.
Хочеш зі мною?
На виноробню? Так!
Господи, з превеликим задоволенням.
Я знаю. І оскільки я знаю,
що Лола Альварес, мабуть, не має вихідних, можемо зробити робочий вихідний.
На тому боці ферми є паркан, який треба полагодити.
Авжеж, бо я вже на мить захвилювалась.
Також я подумав, що ми могли б там переночувати.
Я знаю гарне місце.
Авжеж. Дай мені дві хвилини на збір.
Ось чому я тут.
Що, не любиш вигрібати овечий гній?
Я домовився про екскурсію з виноробом Феліксом.
Ого. У когось тут блати.
Вражає.
Тут найсучасніший клімат-контроль.
Так приємно зайти сюди з вулиці.
Ідеальні температура й вологість для дозрівання вина.
Я був консультантом у компанії-конкурента.
Потім Гейзел переманила мене, коли розвивала «Вон Фемілі Вайнз».
Я розумію чому. Тут неймовірно.
І всі вина органічні?
Так. І біодинамічні.
Ніяких хімікатів, ніяких покращень,
лише виноград.
Я спеціалізуюся на блендах.
Вина «Вон Фемілі Вайнз» мають унікальні смакові якості.
Сорти доповнюють один одного й контрастують у бокалі.
-Ти дивись. -Я дам вам спробувати.
Це бленд «Шираз» із прохолодного клімату
долини Ярра.
Чудово.
Я наче опинилася в хатинці в горах,
гріюся біля вогнища
під м'якою кашеміровою ковдрою.
Гарно сказано.
Ми ще виробляємо бленд «Шардоне» з того ж регіону.
Це мій особливий резерв.
Цитрусові й мінерали.
-Запишіть мене на дегустацію. -Двісті доларів за пляшку.
Тоді запишіть на поштову розсилку.
Я міг би відкоркувати одну пляшку, щоб зробити по ковтку. Максе?
Іншим разом. У нас ще є робота.
-Я дещо вам покладу. -Круто, дякую.
Як це все влаштовано? Видно, що ти тут частий гість.
Мені подобається, як ти говориш про вино. Так.
Як ти кудись переносишся.
Я вважаю, що вино — це відпустка. Чи краще сказати «свято»?
Це офіційний логотип «Вон Фемілі Вайнз»?
Гадаю, так. Фелікс має знати.
Цікаво, чому це сімейна компанія.
У Гейзел начебто нікого нема.
Де мій блокнот?
Це місце надихає на нові ідеї.
Слухай, учора в пабі ти дещо сказала.
Господи, що?
-Хоча, ні. Не кажи. -Ні, надто пізно.
Ти сказала, що я самотній.
Отакої.
Мабуть, «істина у вині»?
П'яна правда?
Я завжди вважав, що більшість жінок не люблять жити в буші.
Тут спекотно, малолюдно, небезпечно.
Не для слабких духом.
Але бути закоренілим одинаком — це лише намагання себе виправдати.
Коли мама померла, я пообіцяв, що виправлюсь.
Але я просто боявся ризикувати.
На відміну від моєї знайомої.
Ого. Гаразд.
Виявляється, моє п'яне базікання не було таким уже…
Кенгуру! Дитинча кенгуру.
-Дитинча кенгуру. -Підліток.
Певно, мама зробила дірку в огорожі. Вони всюди.
Можна мені насолодитися цим символом Австралії?
Боже мій.
Ти серйозно? Це твій екран блокування?
Вибачте, сер. Це приватне фото з моєю подругою.
Тепер мені треба побачити коалу. Ти обіцяв.
Я нічого не обіцяв.
-Обіцяв. -Ні.
Пам'ятаєш той день?
-Не знаю, бо цього не було. -Ти сказав. Спробуй не виконати.
Ти просто… Краще ремонтуй огорожу.
Воно таке миле.
Ого.
Австралія знову в усій красі.
Дякую, Австраліє!
Що ти там вимальовуєш?
Мене надихнула наша поїздка.
У мене є нові ідеї для Гейзел.
Сибілла Вон.
Ага, новий логотип. Кожна пляшка має розповідати її історію.
Лоло, найсмішніше, що Сибілла…
Сибілла — це основа «Вон Фемілі Вайнз».
Вона ключ. Вона може створити взаємозв'язок
між виноробом і любителем вина.
Сибілла — це джерело натхнення для всіх.
Чудова ідея.
У мене творче піднесення.
Думаю, на мене впливає Варата.
-Не знаю, як це описати, але… -Вона пробудила твої почуття?
-Так! -Ага.
Саме так.
Повітря свіжіше. Їжа смачніша.
Я сплю як убита.
Що ж, за це треба випити.
ВОН ФЕМІЛІ ВАЙНЗ
Стривай, це та пляшка «Шардоне» за 200 доларів?
Я попросив Фелікса покласти її на лід. Ти сказала, що хочеш спробувати.
Скажи «будьмо».
Гаразд. Будьмо.
Ага.
А ще ми святкуємо помилування вівці.
Бла-бла… як там її.
-Вона не буде недільною вечерею. -Беебра? Справді?
Ага, ні.
То «ага» чи «ні»? Чи просто беззмістовне «ага, ні»?
Ага, ні. Твоя взяла, гаразд?
-Можна обмотати їй шарф на шию? -Ні.
-І почепити іменну табличку? -Господи.
-Заспокойся. -Будь ласка.
Ні.
Не хочу, щоб день закінчувався,
але мене вже хилить на сон.
Перевірка ложа.
Це нешкідлива деревна змія. Любить грітися в ліжку.
Це місце тільки почало мені подобатись.
Ось так, друже.
Гаразд.
-Ого. -Усе добре.
-Як скажеш. -Як скажу.
-Добре. Агов. -Ти в порядку?
Ага.
Зірки тут неймовірні.
Ось там Альфа Центавра,
а там Південний хрест.
Слухай, а якщо змія повернеться?
У нас буде кількісна перевага.
Лоло, я…
маю тобі дещо сказати.
Я мав би вже давно розповісти, але це було не…
-Доброго ранку, жінко-вулкане. -Доброго, начальнику.
Лоло, ти маєш дещо знати.
Я Макс Вон.
-Вибач, що? -Макс Вон.
Праправнук Сибілли Вон.
Молодший брат Гейзел Вон.
Стривай. Що?
Ні. Я не розумію.
Я ґуґлила Гейзел, перш ніж приїхати. Перелопатила море інформації…
Я не користуюся соцмережами
і видалив з Інтернету згадки про себе.
Це можливо, якщо маєш купу грошей.
-Чекай, гроші Гейзел? -Ні, мої.
Ми з Гейзел — бізнес-партнери. Я пасивний інвестор.
Я не розумію.
Коли мама померла, ми з Гейзел успадкували Варату. Розумієш?
Я зробив ферму прибутковою,
а Гейзі отримала управлінську освіту
і відкрила свою першу компанію.
Я дав їй капітал.
Лоло, Гейзел — моя сестра і я її люблю,
але я їй не заздрю.
Люди зроблять усе, щоб підступитися до неї.
Що, як я? Думаєш, я тебе використала?
Ну, ти приїхала у Варату, щоб Гейзел стала твоїм клієнтом.
Так, але я не брехала.
Я розповіла вам, чому я тут. Я не злодій, що полює за грошима.
Я докладала зусиль, щоб отримати можливість,
але що ти знаєш про чесність?
Так, я заслуговую на це. Лоло, річ у тім, що…
я не очікував, що ти мене ошелешиш.
Чудово, тож усі ці прокладання містків довіри…
Я запитувала тебе про компанію, а ти лише зараз розкрився?
Вибач, мені це нелегко дається.
У Вараті про це знає лише Гейзел.
Але я тобі довіряю.
Супер, ти мені довіряєш. Але як тепер я маю довіряти тобі?
Я той самий, з ким ти провела останні два тижні, Лоло.
Той, кого ти вчора цілувала.
-Авжеж. -Я намагався захистити своє серце.
Шкода, що я не зробила так само.
Твоя правда.
Я тут у справах, тож повернімося до роботи.
Ось і ви.
Лоло, Гейзел хоче бачити тебе в себе вдома.
-Зараз? -Зараз.
Гаразд.
Блискуча ідея.
Так і зробімо.
Чудово.
Лоло, Колдер розповідав, як ти самовіддано працювала
і як його засмутило твоє звільнення.
Заради цього я тут. Щоб ти повернулась.
Стривай, що? Я думала…
Я вражений, як ти борешся за нового клієнта.
Лола стає національним директором з продажу.
З вами працюватиме вона. «Вон Фемілі Вайнз» — її ідея.
Зараз ідеальний момент.
Лола може провести вас на виноробню.
Мій офіс у Сіднеї підготує контракт.
Прекрасно.
Правда ж, Лоло?
Колдере, на хвилинку?
Віч-на-віч?
-Ти приїхав, щоб мене підставити? -Слухай, Одра не Лола. Розумієш?
«Місос» тримається на тобі.
Тож я пробачу твою різкість, коли ти звільнялась.
Ти отримаєш підвищення зарплати на 20 %
плюс бонуси.
Непотрібна боротьба робить життя одноманітним, Лоло.
Не треба все ускладнювати. Погоджуйся.
Я не шукаю легких шляхів.
Ніколи в житті. Відповідь — ні.
Усе гаразд?
Насправді Колдер помилився.
Я не повертаюся в «Місос».
Але я розумію, що тобі потрібен досвідчений імпортер.
Шкода, що ми не працюватимемо разом. «Салюд Імпортс» — надто молода компанія.
Мене надихнула Сибілла Вон.
У тебе є унікальна можливість,
щоб вона надихнула людей по всьому світу.
Прощальний подарунок. Щасти тобі.
І тобі удачі, Лоло.
Гейзел, повернімося до стратегії і планування?
-Прошу. Я зараз буду. -Добре.
Це неправильно, Гейз.
Я бачив Лолу на виноробні. Вона цим живе.
Раптом почав хвилюватися про компанію?
Дай здогадаюсь.
Ти все розповів Лолі, але було надто пізно.
Тобі це вийшло боком.
Неприємно це говорити, але треба було братися за розум раніше.
І в роботі, і в коханні.
Ти здуріла? Відмовляєшся від усього, чого прагнула.
Я багато тут про себе дізналась.
Я не люблю веджимайт.
А найголовніше — я правильно зробила, що пішла з «Місос».
Життя надто коротке, щоб терпіти колдерів.
Розумієш, я запанікувала.
Вибач, я була у відчаї.
Я жахлива людина.
Слухай, я розумію. Гаразд?
Ти так учинила, бо була в скрутному становищі.
Мільйон разів я почувалася так само.
-Справді? То ти розумієш? -Так, але це не найкращий твій учинок.
-Ні, аж ніяк. Я повелася, як… -Давай по-чесному.
Я не заперечую. Мені дуже шкода.
-Ага. -Мені дуже…
Мені дуже шкода.
Гадаєш, ми могли б знову стати друзями?
-Ага, ні. Не забігай наперед. -Так. Твоя правда.
БЕЕБРА
Гей, на честь свята можна перевдягтись.
Ніколи не вибачайся за стиль.
Бережи себе, чуєш?
Моя дівчинка.
Ми поцупили шампанське
Тримай.
Угадай, що ми вкрали в Денно.
-Шампанське? -Бульбашки!
-Бо вгадай, хто тепер головний пастух. -Що? Вітаю, подруго!
Дякую.
А ще ми святкуємо підвищення Кайлі до сортувальниці.
-Це дрібниці. Дякую. -Що? Неймовірно.
Це означає, що нам потрібен новий підсобник.
Якби ж ми когось знали.
Дякую, але знаєте що?
Дегустаціями заробляти легше.
-Авжеж. -Гаразд.
Ми чули, що з Гейзел не вийшло, як ти планувала.
Так, щось знаходиш, щось утрачаєш.
Поки не забула.
-Повертаю борги. -Дякую.
-Для тебе. -В ідеальному стані.
-Як ти це зробила? -Відчистила.
Питань нема.
Ага.
І ще одне.
Отакої.
-Що там? -Відкрий.
-Що це? -М'який ведмедик з овчини.
Ніколи про них не чула, але тут їх усі обожнюють.
Ага.
Мені подобається.
Тато — мій найкращий друг.
Завжди зі своєю думкою, але мені це подобається.
І я знаю, що ти будеш такою ж чудовою, тож…
-Дякую. -Так.
-Я… -Іди.
-До зустрічі. Побачимось. -Так.
Отже, усе це, щоб…
просто піти?
Залишаюся вірною собі.
Я розберусь.
Сибілла Вон не здавалась, і я так само.
-Слухай, про нас. Я просто… -Немає нас, домовились?
Я американка, що їде до великого міста,
а ти залишаєшся тут законспірованим начальником ферми.
У нас би нічого не вийшло.
І прошу зауважити,
що мене не цікавило твоє прізвище.
Ні разу не питала.
Жодних слів мудрості на прощання?
Ні.
Нічого сказати.
Прощавай, Максе Вон.
Прощавай, Лоло Альварес.
КІЛЬКА МІСЯЦІВ ПОТОМУ
Чому твоя компанія не купить кляту кавомашину?
Тату, тобі ж подобається бути неофіційним офіс-менеджером.
-Гаразд, візьми підставку. -Добре.
-Долити, Одро? -Так, будь ласка.
Коли ти зняла шикарну квартиру, я сподівався,
що ми зробимо там студію йоги.
Тату, коли ти займався йогою?
У школі мене обирали найгнучкішим латиноамериканцем.
Я і досі дещо вмію.
-Ого. -Намасте.
Цікаво, чи Гейзел використовує логотип із Сибіллою.
Так, до речі,
це пишуть на всіх винних сайтах.
«Місос» і «Вон Фемілі Вайнз» розійшлись.
-Ого. -Ага.
Так швидко.
Ага. Схоже, незадовго після укладання договору.
Офіційна причина — «різні стилі роботи».
Але ж ти розумієш. Просто ближче познайомилися з Колдером.
То що, спробуємо вийти на «Вон Вайнз»?
Це ж була твоя ідея.
-Зосередьмося на нових клієнтах. -Ти хоч дзвонила Максу?
Ні.
Мені потрібен був час, щоб розібратись.
Але річ навіть не в тому, що він брехав, розумієш?
Не знаю. Думаю, він ще сам не визначився, хто він.
Авжеж, а якщо він хотів усе змінити,
відкрившись тому, кому він справді довіряє, і це була ти?
Коли ти стала такою мудрою?
Коли ти дала мені другий шанс.
Ти бачиш хороше в людях. Навіть коли вони цього не заслуговують.
Твоя віра в них змушує їх ставати кращими.
Ага.
Просто я…
Коли ми попрощалися, він не намагався мене зупинити.
Тож як процитував би Макс із пінтересту,
пташка випурхнула за вікно.
Уругвай — це нова зірка у світі вин.
М'який морський клімат ідеальний для виноградарства.
А жіноча артіль, яку ми представляємо,
відома своїми червоними сортами, зокрема титулованим «Тент Флінт».
Спробуйте.
Ми почали закуповувати нішеві вина. Мені подобається ваша продукція.
-Хотіла б вашу візитку. -Чудово. Авжеж.
-Прошу. Дуже дякую. -Дякую. Так приємно.
-Лоло. -Ага.
Геміше! Привіт!
Смачні, але обмежена пропозиція. Коли розширюватимеш асортимент?
Геміше, я працюю над цим.
Не знаю. Я дав тобі гарну підказку, а ти все блискуче зіпсувала.
Ні, друже.
Це я все зіпсував.
Що ти тут робиш?
Я більше не пасивний компаньйон.
Реакція на новий логотип просто зашкалює.
«Салюд Імпортс» — саме те, що треба «Вон Фемілі Вайнз».
Вона погоджується. Ми ваш новий імпортер.
Гаразд.
І я тут не лише в справах.
Беебра сумує за тобою.
На жаль, це правда. Цілими днями вона никає кошарою.
І більше не носить шарф. Вона нещасна.
Ти приїхав так далеко, щоб розповісти про Беебру?
Ні.
Я приїхав, щоб сказати, що не хочу ховатись.
Ти ніколи не здаєшся.
Я ж десь на своєму шляху
здався.
Я дурень, що відпустив тебе.
І ось я тут.
Або пан, або пропав, чи не так?
Замовкни й нарешті поцілуй.
Тепер я оголошую вас дружиною і дружиною.
Поцілуйтесь.
Час святкувати!
-Ти тільки поглянь. -Справді?
-Чудово вийшло. -Дякую.
Гадаю, Сибілла зраділа б, що її історія не закінчилась.
На фермі «Варата» ніколи не бракувало одного — щасливих кінців.