Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
GRØNLAND ETTER DE NYESTE KILDER 1905
Det er noe der ute!
Iver, følg dem.
Se hva det er, fort. Gi meg lykten.
Det er kapteinen!
Fant dere noe?
-Hjelp Jørgensen. Føttene hans er frosne. -Kom igjen.
-Holm er på vei. -Fort, Unger. Hent vannet.
Jørgensen, løft hodet.
-Unger, skynd deg med vannet. -Det kommer!
-Hev den. Forsiktig. -Det går bra.
-Vi ordner det. -Rolig, Jørgensen.
Unger, vannet.
-Kom igjen! -Det kommer.
Hold disse. Ta det rolig, Jørgensen.
-Har du litt whisky? -Ja. Gi ham en drink.
Her.
Vent.
Jeg tar den.
Ejnar, hold ham nede.
Pust, Jørgensen. Fortsett å puste.
Gjør det.
Ok.
-Hold ham. -Én, to, tre.
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
JULEKVELDEN 1909 NORDØSTGRØNLAND
Greit.
-Takk. -Går det bra?
Bra. Det lukter jul.
Én, to, tre!
-Hvem er sulten? -Alle.
Skrubbsulten.
Vær så god.
-Ser deilig ut. -Endelig.
Du har overgått deg selv.
-På tide vi fant noe du kan gjøre. -Takk.
Mine herrer, jeg har noe å si.
-Festen er over. -Stille, Poulsen.
-Jeg vil at dere skal heve glassene… -Selvsagt.
…for…
…for våre kjære hjemme,
for mennene som ga livet i utforskningen av vårt kongerikes ukjente deler.
For Danmarkekspedisjonen.
Og for dere,
for at dere fullfører oppdraget med meg.
Skål!
Skål.
Vi er halvveis.
Det lange søket gikk ikke helt som planlagt.
Det kan Jørgensen vitne om.
Som forventet,
var det vanskelig å finne spor etter den forsvunne ekspedisjonen.
Men…
…vi fant denne.
En dagbok fra en av mennene.
Og et kart
som viser hvor
varden er,
der Mylius-Erichsen la igjen sine fortegnelser om det ukjente landet.
Hva er en varde?
Det er en stabel med steiner du kan se på langt hold.
Derfor skal jeg forsøke en reise til.
Hva?
En til?
Lenger denne gangen, over isen,
for å hente funnene de etterlot seg.
Skal vi ikke dra hjem?
Det er derfor vi er her.
Uten disse funnene kan Nordgrønland gå tapt,
tatt av amerikanerne.
Jørgensen er ufør, og jeg kan ikke gjøre det alene,
så en av dere heldige gutter får en unik sjanse.
Jeg trenger en frivillig med meg.
Har noen meldt seg frivillig?
Tuller du?
Jørgensens føtter ble ødelagt.
Er ikke du nestemann, Laub?
Hold kjeft, Poulsen. Noen av oss har familie.
Hvorfor vil dere ikke bli med ham?
Du så kartet.
Det er som å gå fra Moskva til Roma på jakt etter en steinhaug.
Sammen med kapteinen.
Iver kjenner ham.
Han visste alt om ham før han kom om bord.
Jeg har lest om ham,
men det har vel alle?
Ikke alle liker ham, Iver Iversen.
-Ikke alle kan lese. Ikke sant, Unger? -Les denne!
Kom igjen!
Kaptein.
Jeg bare…
…lurte…
Jeg vet ikke hvor mange frivillige…
Ingen.
Det jeg prøver å si er
at jeg er arbeidsløs.
Vi trenger ikke motoren mens vi er her oppe.
Jeg vil bli med, om du lar meg.
Jeg er flink med en rifle, og jeg lærer å kjøre hundene.
Jeg vil gjerne bli med.
Jeg skal huske det. Takk, Iversen.
Takk, kaptein.
Poulsen, gi meg seletøyet.
-Hva gjør Iversen? -Kom igjen.
-Han trenger visst hjelp. -Bli der.
Hei!
Bli her, greit?
Greit.
Hei!
Hei, stopp!
Bli der!
-Snakk med ham. -Hei!
Her, la meg hjelpe deg.
Iversen, hundene jobber for deg.
Husk det.
Ute på isen
kan hver hund trekke 45 kilo fra begynnelsen.
Når de 45 kiloene er spist,
blir hunden overflødig.
Vi skyter den verste hunden
og mater den til resten.
Så Iversen, ikke bli bestevenner.
Iversen meldte seg frivillig.
-Ja. -Hva synes du om ham?
-Iversen? -Ja.
Han er en bra kar.
Veldig modig.
Sterk karakter.
Har du sett ham med hundene?
Han må jobbe litt hardere for å bli bedre.
Tror du han klarer det?
Jeg tror det, ja.
Det er alt.
Ikke vær latterlig.
Den er for tung.
Den kan ikke senkes. De har allerede brukt en million.
Den har kombinasjonsturbiner og stempelmotorer
som garanterer en hastighet på 21 knop.
-Kan noen oversette? -Hva snakker du om, Iver?
Er ikke Alabama bra nok?
Si sånt rundt kapteinen,
så skyter han deg i hodet.
Jeg pleier å si at Poulsen snakker dritt,
men jeg er enig, jeg tør ikke snakke med ham.
Kapteinen er ikke så ille.
Iver, du har gått fra vettet.
Hva vet du om hundekjøring og å klare deg i 40 kuldegrader?
Ja, og isbjørner og alt det skumle.
Iver mestrer hundene ganske bra nå.
Du kan fortsatt ombestemme deg.
Dette er min tredje tur, og jeg hater fortsatt de jævla hundene.
De er innavlet så det holder.
Nei, gi deg. De er fantastiske.
Når du lærer å stole på hovedhunden, faller alt på plass.
Min heter Bjørn. Han kontrollerer de andre.
Han gjør alt arbeidet.
Se på Iver og yndlingshunden hans!
Jeg har skuffet deg.
Du må bli frisk.
Dessuten meldte Iversen seg frivillig.
Hva?
Han er mekaniker.
Han er bare her fordi motoren vår sviktet i Reykjavik.
Bare pass på Alabama for meg.
Jeg må si dette.
Du er ikke ung lenger.
Du risikerer livet ditt, Iversens liv.
Skal vi bare gi opp uten å prøve?
Vi prøvde.
-Vi gjorde vårt beste. -Tullprat.
Hva med Naja?
Skal hun vente på deg?
-Du trenger ikke bevise noe. -Det handler ikke om meg.
Komiteens instrukser var klare.
Havet åpner seg i juli.
Dra om vi ikke er tilbake før havet fryser i august.
-Da blir dere alene. -Det er en ordre.
Iversen er den beste, om ikke den eneste, som vil ta turen.
Jeg forstår at du er bekymret, men vi drar i morgen.
Ja, kaptein.
KATASTROFE FOR DANMARKEKSPEDISJONEN
LEDER MYLIUS-ERICHSEN OG TO MENN DØDE LIKENE FORSVUNNET FOR ALLTID
DAG 1 MARS 1910
Iver, stå nærmere kapteinen.
Sånn, ja.
Tre, to, én.
Flott.
Takk for det.
-Lykke til. -Takk.
Takk.
Vi sees i august.
Ha det bra, gutter!
Du også, kaptein.
Lykke til.
Takk, Jørgensen. Takk.
Lykke til, kaptein.
Kom igjen, gutter!
Lykke til, Iver!
Han trenger det.
Iversen!
Kom deg bak meg.
Kom igjen, Bjørn!
Kom igjen, gutter!
Herregud.
-Skal vi opp dit? -Det er alltid en vei opp.
Må bare finne den raskeste ruten.
Tipper det går fort ned også.
Derfor må du konsentrere deg hele tiden.
Vi må opp for å komme oss forbi.
Kom igjen.
Én, to, tre, trekk.
Én, to, tre.
Trekk.
Sånn, ja.
Det er som å være på månen.
Hvor mange kubikkmeter is tror du dette er?
Må være minst to millioner?
Bare se hvor du går.
Iversen, vi løsner tauene.
Jeg leser en artikkel du skrev
om Danmarkekspedisjonen.
Utrolig, ikke sant?
Jeg er her med deg og leser historien din.
Veldig interessant.
De hadde så mye utstyr. De hadde til og med en bil.
Tenk deg det! Kjøre over isen.
Det er latterlig.
Hvilken type tror du det var, kaptein? En Crossley?
Husker du hvor mange hestekrefter motoren hadde?
Fire til åtte, kanskje?
Kaptein.
Kaptein, det er lederhunden min, Bjørn.
Jeg tror han vil inn i teltet. Er det greit?
DAG 26
Ikke rart de gikk seg vill her.
Ja.
Helt alene
På isen
Helt alene
På isen
Ingen i nærheten
Ingen i sikte
Bare meg og Ejnar
På isen!
Kaptein, jeg ville spørre,
hva tror du egentlig skjedde
med Danmarkekspedisjonen?
Med Mylius-Erichsen?
Noen ganger er det best å ikke tenke.
Men du kjente ham godt?
Han var en god venn.
En flink oppdagelsesreisende.
Men han visste aldri når han burde gi seg.
Vi fant bare ett lik.
Grønlenderen Brønlund.
De to andre forsvant i isen.
Tenk å dø slik.
Alene her.
Bare dagboken med hans siste ord og kartet overlevde.
Du tror aldri at du ikke klarer det.
Du tror alltid at det finnes en måte.
Hei, Bjørn.
Beklager at du måtte være ute.
Kapteinen sa at du ikke kan komme inn om du bråker.
Greit?
Ja.
Jeg satte den akkurat på.
La meg vise deg noe.
Inuit-magi.
I Alaska gjør de dette når de vil kjøre fort.
Ser du?
Bare et tynt lag med is.
Kom igjen!
-Iversen! -Ja?
-Ser du cirrusskyene i nord? -Nei, kaptein.
Jeg ser bare solskinn!
Iversen!
Hundene lukter land! Senk farten!
Iversen, stopp!
Stopp!
Forsiktig.
Greit.
-Du skal klatre ned. -Greit.
Pokker.
Jeg ser Bjørn!
Bare ta tauet.
Greit.
Jeg henter ham.
Alt i orden?
Kom deg opp! Vi drar sleden opp.
La hunden være!
Jeg henter ham. Vent!
Nei!
Ifølge mine beregninger,
har jeg mistet hundemat for to uker,
halvparten av teen vår og en boks parafin.
-Og Bjørn, kaptein. -Det er bare en hund, Iversen.
Det var risikabelt å ta deg med,
men jeg trodde marinebakgrunnen din
ga deg disiplin til å følge ordre.
Beklager, kaptein.
Vi blir i det minste ferdige med isen i morgen.
Kom igjen!
Her.
Hei!
Kom igjen! Nå!
Kom igjen!
Sånn, ja.
DAG 48
Kaptein,
kan jeg spørre om noe personlig?
Ja.
Hvorfor gjør du det?
Fortsetter slik,
her ute, på slike steder?
Så og si alene,
risikerer livet ditt.
Har du ikke…
Har du ikke noen hjemme som venter på deg?
Med det vi gjør…
…må man ha lite bagasje.
Du kan ikke ha tankene 3000 kilometer unna.
Hvorfor gjør du dette?
Hvorfor gjør noen noe? Hvorfor er du mekaniker?
Jeg var flink til å fikse motorer.
Nettopp.
Hva fortalte de deg da du ble med oss i Reykjavik?
Jeg vet det har med amerikanere å gjøre,
og kravet deres på noe land.
Men, ærlig talt, kaptein,
var jeg bare glad for å bli med deg til Grønland
og oppleve en ekte ekspedisjon.
Vi snakker om ukjent land, Iversen.
Amerikanerne hevder
at den øverste delen av Grønland er skilt fra resten av en kanal,
men ingen har bevist det.
Det er viktig arbeid.
Jeg skjønner.
Kanskje du blir berømt, Iversen.
Berømt? Jeg tviler på at damene vil stå i kø for meg.
Ikke forhast deg.
Vi må finne den først.
PEARY-KANALEN PEARY LAND
Hva heter du?
Hva er det?
Fant dem på skipet.
Ja.
Man glemmer det, ikke sant?
Hun ser god ut.
Snill og omtenksom.
-Hun heter frøken Kjærlig -Ga du henne navn?
Ja.
-Frøken Kjærlig. -Hva slags navn er det?
-Hva med denne? -Den lille med smilet?
Det er lille frøken Solstråle.
-Hun hadde ledd av vitsene mine. -Hun hadde ledd av navnet.
Er det en du liker, kaptein?
Denne er fin.
Har hun et navn?
Ikke ennå.
Jeg skal kalle henne Naja.
Ja. Det er Naja.
Vel.
Med mindre noen her protesterer,
skal du og Naja være sammen fra i dag av.
Amen.
Kom igjen!
-Har du den? -Jeg har den.
Sånn, ja.
MYLIUS' JOURNALER?
Kom igjen.
Fant du noe?
Ingenting.
Ikke noe liv her. Ikke en fugl engang.
Ingen mat til hundene.
-Hva har du gjort med denne? -Hva?
Denne.
-Jeg har ikke gjort noe. -Det må du.
Den virker ikke lenger. Er du helt idiot?
-Vi er døde uten denne. -Kaptein, jeg…
Bare reparer den.
Uten primusen har vi ingen sjanse, forstår du?
-Forstår du det? -Kan du gi meg kjelen, kaptein?
Vi må halvere rasjonene fra nå av.
Pakk sleden din.
Kom igjen, Iversen!
DAG 84
Kursen trenger en liten korrigering.
-Kaptein. -Ja, Iversen?
Snakk ut, mann!
Vi har ingen forsyninger.
Er det et punkt der vi…
Der vi hva?
-Godtar at… -Godtar nederlaget, Iversen?
Vil du gi opp?
Er det for vanskelig?
Har du hjemlengsel?
Nei, kaptein. Det…
Vi har et kart. Vi finner den. Vi finner den ikke ved å stå og snakke.
Ja, men…
Vi kommer tilbake til Alabama innen august.
Vi skal bruke én slede.
Iversen.
Iversen, se.
Hva?
Det er en varde.
Jeg tror du har rett!
Kaptein, de var her.
De var her, kaptein!
Dette er en leir.
Pemmikan.
-Og oksehalesuppe, se. -Vent.
Den 8. august, 1907.
"Siden vi ikke har mer mat til oss og hundene,
må vi dra herfra og prøve å komme oss til kysten
med vilt,
nok til å ta sleden de 90 milene til skipet."
De hadde ikke mat, kaptein, men de la igjen dette.
"Vi legger igjen bevis i denne varden
på at Peary-kanalen ikke finnes.
Navy-klippen er knyttet til Heilprin Land,
så vårt arbeid er nesten ferdig.
Vi håper å nå skipet før slutten av september, med eller uten hunder.
Løytnant Mylius-Erichsen,
leder av Danmarkekspedisjonen til Nordøstgrønland."
Robert Peary og amerikanerne tok feil.
Det er her.
Det var derfor vi kom.
Er det ikke vakkert?
Vakkert.
Jeg forstår ikke hvorfor det vi fant er så viktig,
men å se deg smile, kaptein, å se deg le…
Grønland er ett land.
USA har ikke noe krav her.
Danmark vil takke deg, Iver Iversen.
Det er på tide å feire. Varm opp suppen.
Vi kan dra hjem nå, Iversen.
Som å gå fra Roma til Moskva på jakt etter en steinhaug.
Hva sa du?
Det var det karene sa på skipet.
Du kan rette på dem nå.
Hjem, til Alabama.
Og så hjem, kjære hjem.
DAG 132
Tror du vi kan spise leveren?
Resten er bare skinn og bein.
Er den ikke giftig?
Fordi den døde av utmattelse?
Vi burde ikke ta sjansen.
Men hva er det
med en sølvskje i en kjele med noe giftig?
Endrer farge.
Nettopp.
Synd vi ikke har noe sølv.
Har du sølv?
Det har jeg.
Hva?
Hva er det?
Du sa du ikke hadde noen hjemme.
Du hadde lite bagasje.
Det var en gave.
Greit, vi gjør det.
Hvilken farge?
-Jeg husker ikke. -Ikke jeg heller.
Skal den bli grønn?
Hvis det er giftig?
Ja. Jeg tror det.
Høres riktig ut.
-Den er ikke grønn. -Den er mer brun enn grønn.
Den er ikke grønn.
Faen!
Jævla hunder!
Faen.
Kaptein!
Gi meg hånden din!
Det går bra.
Jeg skjøt den.
Det går bra.
Utrolig at ikke mer ble revet i stykker.
Ja.
Det burde holde.
Varm nok, kaptein?
Å miste to hunder slik.
Den var sjansen vår.
-Hva? -Bjørnen.
Akkurat som oss.
Sulten på kjøtt.
Jeg savner dem.
Hvem?
Kvinner.
Samme her.
Ikke slik.
Kvinnelig selskap.
De er annerledes, ikke sant? Stemmene deres, lukten.
Jeg savner latteren deres.
Jeg husker da jeg var 16 og skulle bli med i marinen,
bestefar spurte om jeg ville bli med til havnen i København.
Jeg trodde vi skulle se på skip, så jeg ble med,
hadde med mat til oss og alt,
men han hadde andre planer.
Han ville sørge for at jeg var klar til å seile,
og som han sa, "bli en mann".
Så han tok meg til horestrøket
for å vise meg kvinner,
så jeg ikke ble ydmyket på reisene mine.
Jeg gikk med på det.
Endte opp med en eldre kvinne.
Jeg må innrømme
at hun lærte meg mye.
Da jeg var 16,
tok faren min meg til sykehuset,
til kjønnssykdomsavdelingen,
for å vise meg de alvorlige konsekvensene av slik oppførsel.
Det var motbydelig.
Kaptein?
Hva gjør du?
Kaptein, stopp.
Hva gjør du? Stopp.
Hva gjør du?
Vi må reise lett om vi skal klare det.
Vi legger igjen alt vi ikke trenger.
Det er 30 mil igjen til skipet.
DAG 164
Vi må krysse her.
Hva?
-Kan vi ikke gå rundt? -Vi har ikke tid.
Vi må bygge en varde.
Tror du ikke vi klarer det?
Vi mister alt om vi ikke gjør det.
Om beviset og journalene våre blir oppbevart i varden,
kan de bli funnet.
Bra.
Iversen.
Vi klarer dette.
Var det dette som skjedde med Mylius-Erichsen?
Vi drar.
Hva er det?
Ingenting.
Jeg må bare legge meg litt.
Reis deg. Kom igjen.
Kom igjen. Reis deg.
Reis deg.
Se.
Det er Alabama!
Vi er tilbake!
Vandrerne er tilbake!
Ring med bjella!
-Den er på land. -Hva?
Masten er på land.
Hvor er skipet mitt?
Jeg vet ikke.
De har bygd en hytte med deler av skipet.
Hallo?
-Hallo? -Hallo?
Nei, de dro fra oss!
Nei!
Dro dere bare?
Vi hadde ikke noe valg.
Alabama var knust av isen.
Vi måtte dra mens vi hadde sjansen.
Vi la igjen nok mat for et år.
-La oss be om at de kommer tilbake. -De vil ha mer enn bønner.
Du ber regjeringen finansiere et nytt redningsforsøk. Stemmer det?
Løytnant Laub, det var vel ikke din første tur til Arktis?
Nei, det var min fjerde.
Og løytnant Jørgensen?
Min fjerde også.
Og hvem er denne mannen, Iver Iversen?
Mekanikeren vår.
Han er ikke på mannskapslisten.
Nei. Han kom om bord i Reykjavik.
Hvorfor blir en mekaniker valgt til å følge Mikkelsen
på den andre reisen?
Han meldte seg frivillig.
Frivillig.
Hadde han erfaring i Arktis?
Nei.
Dette var hans første gang i Arktis.
Tre døde menn første gang, og nå to til på redningsforsøket.
Det finnes ikke bevis for at de…
Bevis!
Ingen har med seg bevis.
Dere visste begge at sjansen for å lykkes var liten.
Enda mindre når dere lar en uerfaren grønnskolling
melde seg frivillig til å dø ung.
Jeg kan ikke rettferdiggjøre flere utgifter på nok et oppdrag.
Ingen vil kaste bort statlige midler.
Sir!
Vi ble reddet av en hvalfanger.
Kanskje hvis vi kan gi en belønning.
Takk, løytnant.
DAG 242
Det går bra.
Gjør det?
Det kommer et skip.
-Jeg kan ikke tro at de forlot oss. -Nettopp.
Hvordan dro de?
De ble plukket opp av et skip.
Det samme vil skje med oss.
Og hvis ikke?
Det vil det.
De tror vi er døde.
Ingen tror vi er døde.
På sensommeren neste år,
kommer det et skip.
Har du postkortet?
Tenk om de kunne se oss nå.
Like greit at de ikke kan det.
Hva ville du gjort om ei jente plutselig kom
mot oss fra isen?
-Det skjer ikke. -Nei, men om det gjorde det?
Hvordan?
Jeg vet ikke.
Kanskje en luftballong.
Som Salomon Andrée.
-Er det han som forsvant? -Ja. Jeg møtte ham en gang.
Jeg var 15.
Jeg gikk helt fra København til Gøteborg for å se ham.
Han skulle fly luftballongen sin til Nordpolen.
Jeg ville bli med ham.
Da du var 15?
Han var sikkert henrykt over å møte 15 år gamle deg.
Han forklarte at jeg var for ung,
men han betalte for togbillett tilbake til København.
På en måte reddet han livet mitt.
Se hva jeg fant.
-Men ødelagt. -Det er synd.
Jeg skjønner.
Der, ja.
Iver.
Ja?
Vi må dra tilbake.
Til varden.
For å hente journalene og beviset.
Om en bjørn finner det…
-Vi skulle ikke ha lagt det igjen. -Nå?
Vi må tilbake hit før havet åpnes igjen.
Mener du det?
-Kaptein. -Ja?
-Burde vi legge igjen en beskjed? -Nei, Iver.
Vi kommer tilbake før isen brytes opp.
Ja, men det er 30 mil hver vei.
For Guds skyld, kan vi bare dra?
Tenk om det er sant.
Det er ikke sant.
Tenk om det er det.
Det er det ikke.
De sier det er sannhet i alle drømmer.
Håper for din skyld at drømmene mine ikke er sanne.
Jeg kunne ikke dra tilbake.
Tenk deg å komme tilbake til København.
"Du er tilbake!
Flott jobbet. Hvor er arbeidet ditt?"
"Beklager, sir. Det ble spist av en bjørn."
Skamfullt.
DAG 439
Nei.
Faen. Å nei.
Nei!
Hva tror du gjorde dette?
-Jeg vet ikke. -Nei?
Jeg vet ikke.
En bjørn.
Ja.
De sier det er sannhet i alle drømmer, Iversen.
Det er sannhet i alle drømmer.
Ser du det?
Er det…
Nei, det er umulig.
Er det den, kaptein? Er det…
Er det bilen?
Fra Danmarkekspedisjonen?
Det er en Crossley!
Det er latterlig.
Det er en Crossley.
DAG 471
-Se opp for steinen. -Ja.
Kaptein.
-Hva? -Kaptein, det er noen her.
Hallo?
"Den 23. juli i 1911.
Leter etter…
…Ejnar Mikkelsen.
Ingen tegn.
Joseph Motzfeldt.
Bergen."
Kunne vært verre.
Kom igjen, si det.
Si hva?
Jeg sier bare at det kunne vært verre.
Kunne vært verre.
Hva kunne vært verre?
Jeg bare sier…
-Om vi… -Ikke vær frekk, Iver.
Jeg vet hva du vil si.
Ja, vi burde lagt igjen en jævla beskjed!
Hytta var stengt da sjømannen fant den.
Vi forlot den ikke slik. Noen har vært der.
Ja, hytta.
Kan vi snakke mens vi går?
Selvsagt.
-Jeg vet du er en travel mann. -Travel?
Takk. Hele nasjonen ser ut til å tigge.
Så er det Grønland-problemet
der vi må overbevise våre egne
at det fortsatt lønner seg å opprettholde koloniene,
noe det ikke gjør,
og prøve å overbevise verden
om at vi fortsatt har kontroll.
Har du vondt?
Jeg overlever.
Bra.
Uansett, redningsgreia med Mikkelsen.
Vi setter pris på og forstår viktigheten av arbeidet hans,
selvsagt.
Amerikanerne er desperate.
De stikker flaggene sine i isen overalt,
og denne jævla Peary-fyren som gjør krav på Nordpolen.
Det kan vi ikke ha noe av.
Kapteinen har nok sikret bevisene.
Men det vet du vel ikke?
Du vet heller ikke hvor vi skal sende et redningsoppdrag.
-Jeg vet at dette er vanskelig for deg. -De overlever ikke et år til.
Hvis vi ikke får et skip dit før isen fryser neste sommer,
gir vi opp både dem og Grønland.
Vi har allerede tilbudt en sjenerøs belønning.
Jeg kan ikke gjøre mer.
Beklager, løytnant.
Tiden er ute.
-Men ville du, kaptein? -Jeg vet ikke, Iver.
-Det er ikke likt deg. -Hva?
Å ikke vite hva du vil.
Kan vi la det være?
Det er et ganske
dystert emne.
Er dette vår første jul i hytta?
Andre.
Andre?
Ja, andre i hytta.
Tredje på Grønland.
-God jul, Iver. -God jul, kaptein.
Noe jeg vet med sikkerhet,
er at mens du fortsatt hadde hendene, kunne jeg ikke…
I det minste fingrene.
Jeg liker ikke å tenke på det,
men for meg er det hender som skiller mennesker fra dyr.
Det er hendene som lar oss gjøre det dyr ikke kan gjøre.
Om hendene mine ble fjernet før jeg døde?
Ingen hender.
Da kunne jeg lett ha spist deg.
Kan jeg bare si…
Så…
For håp.
DAG 793
Går det bra, kaptein?
Her!
Hei!
Det går bra.
Naja?
Jeg savnet deg.
Samme her.
Kaptein, det er kaldt her ute. Kom inn igjen.
Går det bra?
Kaptein, har du…
Ja.
Irriterende liten jævel.
Var dette verdt det?
Var det dette du ville?
Det er fortsatt tid, ikke sant?
Til et skip?
Ja.
Til at noen kommer.
Isen er vel ikke helt ugjennomtrengelig ennå?
Jeg skal se uansett.
Vannet er nykokt.
Jeg er bekymret for ham.
Han virker ok.
Alle kan virke ok.
Men på innsiden…
…er han ikke som før.
Jeg tror han tok det hardt.
Jeg tror han klandrer meg
for at vi ikke rakk skipet.
Vi må holde øye med ham,
sørge for at det ikke blir for mye.
-Tror du på spøkelser? -Spøkelser?
Døde mennesker som fortsatt er her?
Ikke vær dum.
Jeg møtte bestefaren min tidligere.
Bestefaren din?
Her?
Nei. Oppe i bakken.
Hva mener du med at du møtte ham?
Følte du ham? Følte du nærværet hans?
Nei.
Jeg vet ikke.
Jeg tror han døde
mens vi var her.
Det betyr ikke at han er død.
Nei. Kanskje ikke.
Unnskyld.
-Jeg mente ikke å… -Nei.
-Hvis det er noe jeg kan… -Jeg vet det.
Du er alltid her.
Hva om du aldri kommer hjem?
Du hadde alt.
-Vi skulle gifte oss. -Jeg hadde ikke noe valg.
-Jeg så ingen annen måte. -Hvorfor deg?
Ingen andre kunne ha gjort dette.
Jeg vet ikke hvorfor det måtte være meg, men det måtte bli slik.
Hva med Iver?
Hadde han et valg?
Han meldte seg frivillig. Han kjente til farene.
Du vet at ingen kommer for å hente deg?
-Ja. -Ikke sant?
Jeg vet det.
Jeg skulle ikke ha dratt fra deg.
Unnskyld.
Hva er det?
Nei, det er denne. Den er motbydelig.
-Ikke vær dum. La meg se. -Nei.
Kom deg ut!
Iver?
Iver!
Nei.
Unnskyld!
-Stikk hull på den. -Hva?
Stikk hull på den.
-Tuller du? -Vær så snill.
Inne.
Ok. Greit.
-Greit. -Ja.
Ikke rør deg.
Bare gjør det!
Greit.
Tre,
to,
én.
Ja!
Morn, kaptein.
Du har sovet i timevis.
Jeg drømte.
Jeg var hjemme.
Så fint for deg.
Hvordan går det med halsen?
Skjønner.
Jeg hadde også en drøm.
Jeg har nesten dårlig samvittighet.
Jeg vet at du valgte henne,
men hun valgte visst meg i natt,
om du skjønner.
Så du sporene utenfor?
Jeg går og ser. Kan være en kanin eller noe.
Jeg vil ikke vite det.
Det var bare en drøm.
Jeg vil ikke vite det.
Jeg skal drepe ham.
Du tok henne!
Kaptein.
Stopp!
-Hun var min! -Det går bra.
-Min! -Det går bra.
Kaptein, det er ikke ekte.
Ro deg ned.
Det er ikke ekte.
Nei.
-Legg den ned. -Ikke gjør dette!
Det er ikke ekte.
-Ro deg ned. -Ikke gjør det. Det er ikke ekte.
Det er ikke ekte.
-Ikke gjør det! -Legg ned våpenet.
-Stopp! -Det er ikke ekte!
Legg den fra deg!
-Legg den ned! -Slutt!
Nei!
Bare…
Er jeg gal?
Jeg…
Beklager, Iver.
Det skjedde aldri.
Greit?
Hvor mye mat har vi igjen?
Nesten ingenting.
-Ammunisjon? -Vi hadde to patroner.
Ser du noe?
Nei.
Det er en bjørn!
Hvor er rifla?
-Den er i lagerhytta! -Hva
Lag bråk.
Tror du den er borte?
Jeg vet ikke.
DAG 865
Iver?
Iver.
Bjørnen.
-Ja? -Ja.
Én sjanse. Ett skudd. Ikke bom.
Greit.
Én, to, tre.
Greit. Hei.
Gi meg våpenet.
Du er trygg.
Det går bra.
Dere skal hjem nå.
Hva er den viktigste oppgaven for en oppdagelsesreisende?
Når du reiser til ukjente områder for å oppdage nye deler av kloden,
er det for å sikre at loggføringen av oppdagelsene dine
kommer trygt tilbake,
med eller uten deg.
Ellers er alt forgjeves.
Blodet, svetten og tårene ville være til ingen nytte.
I motsetning til de ærverdige medlemmene av den danske pressen,
tvilte vi i den danske regjeringen aldri
på at kaptein Mikkelsen ville komme trygt hjem.
Vi hadde vår rolle i å få en dansk helt trygt hjem.
Så mange der inne.
Du vet det skipet,
Titanic?
Det sank.
Du ville jobbe på det.
Flaks.
Jeg har alltid vært heldig.
Nei.
Jeg er den heldige.
Jeg hadde ikke stått her om det ikke var for deg.
Takk, Iver.
Basert på funnene til kaptein Ejnar Mikkelsen,
erkjenner De forente stater herved
at Peary Land ikke er en øy,
men en del av Grønland.
Iver.
-Ja? -Står det en kvinne der?
Ja.
Kaptein.
Det er en stor glede…
Gratulerer, herrer.
Takk.
…å være den første som sier velkommen hjem
til mennene som gjorde det umulige mulig.
Dette er Iver.
Iver Iversen.
-Hyggelig å møte deg, frøken… -Holm.
Naja Holm.
Det er en glede å møte deg, frøken Holm.
Og deg.
Kaptein Ejnar Mikkelsen
og Iver Iversen.
Gå. De venter på deg.
Jeg lover at de kom tilbake.
-Minister. Iver Iversen. -Takk, sir.
EJNAR MIKKELSEN OG NAJA HOLM GIFTET SEG ETT ÅR SENERE
HAN VIET LIVET SITT TIL GRØNLAND
IVERS IVERSEN DRO ALDRI MER TIL ARKTIS
EJNAR OG IVER VAR VENNER LIVET UT
BASERT PÅ BOKEN "TWO AGAINST THE ICE" AV EJNAR MIKKELSEN
Tekst: Marte Fagervik