Downloaded from YTS.MX
EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mine damer og herrer, gi en varm applaus
og ta vel imot Ali Wong!
Hei, alle sammen!
Vi elsker deg, Ali!
Takk for det.
Jeg er veldig misunnelig og bitter på
at menn som oppnår
den minste grad av suksess som komikere,
begynner å gå ut med modeller,
skuespillere og popsangere.
En god venn av meg er en av de aller mest kjente stand-up-komikerne
i hele verden.
Og det siste halvannet året har hun vært sammen med
en tryllekunstner.
"Ikke for å være dømmende," sa jeg,
"men er han i det minste en flink tryllekunstner?"
"Er han den beste av dem alle,
slik du er en av de beste stand-up-komikerne?"
Jeg sjekket på Yelp. Han har to stjerner.
Det får man for å være en topp kvinnelig stand-up-komiker.
En møkkatryllekunstner.
Selv om en kvinne har penger, makt og er respektert,
får hun ikke større romantisk spillerom.
De sier nei!
Man sier det er slik fordi menn føler seg truet
av respekterte kvinner med penger og makt.
Hva tror de kommer til å skje?
At kuken deres blir slukt med et aggressivt oppkjøp?
Jeg vedder på at de fleste menn her aldri har fått kuken sin sugd
av en kvinne som tjener mye mer enn dem selv.
Og la meg si dette:
Det er helt spektakulært digg.
Det er det.
Jo, det er det.
Hvorfor ikke?
Hvis hun er god nok til å få penger, makt og respekt,
er hun antakelig god på mønstergjenkjennelse.
De ferdighetene er fleksible.
Du burde føle deg heldig, smigret, velsignet og privilegert
hvis du har fått tilbud om å få pikken din sugd
av en kvinne som tjener mye mer enn du gjør.
Fordi av alt mulig
som denne viktige kvinnen kunne valgt å bruke tid på...
Nettopp.
Alt hennes ansvar,
og de interessante mulighetene som byr seg for henne,
men nei, da.
Hun valgte å gå ned på kne
og ta lavtlønnspikken din i munnen...
I din Toyota Yaris.
Nei, du. Ingen av dere,
ikke en eneste mann i dette rom vet hvordan det føles
å komme i fjeset på en millionær.
Klart du har blitt sugd før.
Men har du sprutet på en viktig intellektuell?
Har gutta dine svømt i øynene til et ikon?
Har du vært nede i halsen på en hel generasjons røst?
Det tviler jeg på!
Det er usannsynlig at noen mann her inne...
Eller, en heterofil mann her inne,
vet hvordan det er å komme i trynet på en millionær.
Hvor mange selvgjorte, kvinnelige millionærer finnes det?
Og av det utvalget,
hvor mange av dem vil la deg komme henne i trynet?
Vi er tre. Skjønner?
Jeg vet ikke hvem de to andre er.
Tror du Ellen lar deg sprute henne i fjeset?
Tror du Oprah lar deg besøke henne på Montecito og tråkke i grønnsakshagen?
Jeg elsker
å bli sprutet i ansiktet.
Helt sant.
Det er både så ekkelt
og så enkelt.
Det er mye enklere enn å suge pikk,
for det er jo slitsomt.
Kvelningene, tårer i øynene.
Og for å komme i mål må du dra på med "pepperkverna".
Mye av det.
Når jeg får dypvevsmassasje spør massøren meg ofte:
"Jobber du foran en PC dagen lang?"
"Nei, jeg sugde kukk i går, og nå klarer jeg ikke å se til venstre."
Dessuten, i tillegg til arbeidet som kreves
med å suge pikk, skal en late som i tillegg.
Alle løgnene en må lire av seg.
"Dette er den største pikken jeg har hatt i munnen."
"Jeg elsker å suge kukken din. Fitta mi blir så våt."
"Nam, nam!"
Slike løgner må til for at han skal komme raskere.
Løgnene setter deg fri!
Men når han kommer på fjeset ditt, er din eneste oppgave som kvinne
å gi uttrykk for stor entusiasme.
Din andre oppgave er
ikke å le...
Mens en voksen mann ligger på brystkassen din,
han ser ned på deg, og du opp på ham,
og du ser ham fra en uhyre lite flatterende vinkel,
siden han nå har dobbelthake a la Jabba the Hutt.
Han har fått Den hellige ånd over seg.
"Se på meg, mamma! Følg med nå, se på meg!"
Spesielt unge menn
misliker kvinner med penger, makt og respekt,
for de vet at de ikke kan kommandere den typen kvinner.
Unge menn vil ha chille damer.
Det er en noe de ser etter i en partner, og de skryter av det.
"Mann, jeg har truffet ei dame."
"Hun er så chill."
"Hun gir beng i hva jeg gjør, for hun er så sykt chill."
"Hun lar meg gjøre hva jeg vil, for hun er død på innsiden."
"Hun er chill."
"Et lik med pupper, er hun. Det er fett."
"Hun er chill."
Jeg har aldri i livet ønsket meg en mann som var "chill".
Chill betaler ikke regningene, nemlig.
Nevøen min er 25 år gammel. Han er sammen med en arkitekt.
Og milde måne, så smart og interessant hun er.
Hun gjør det bra, hun har karisma.
Vi håper de gifter seg en dag.
Men denne uka ringte han meg. "Tante Ali", sa han,
"jeg skal slå opp."
"Hun er sjef på jobben,"
"så hun mener hun kan kommandere meg rundt hjemme."
"Jaha", svarte jeg.
"Vel..."
"Sånn får du det uansett."
"Uansett om hun har en lederjobb eller er arbeidsløs."
"Når dere blir gift og får barn,
kommer kona til å herse med deg."
"Dette ville du visst hvis du hadde sett House Hunters."
House Hunters går på HGTV.
Der er det et par
som later som om de skal bli enige om en beslutning.
De drar på en meningsløs rundtur og ser på tre hus,
og seerne skal liksom lure på hva de velger.
"Hvilket hus velger de?"
Det blir alltid huset Barbara ville ha i utgangspunktet.
Barbara bor i Boise i Idaho,
eller hvor faen HGTV spiller inn de programmene,
der tomtene koster $ 5000 per mål...
Barbara har verken penger, makt eller respekt.
Men Barbara er en kvinne.
Og alle kvinner er veldig flinke til
å bli ekstremt ubehagelige...
Til å ta livslykken og selvfølelsen din til fange
til vi får det vi fortjener. Ikke sant?
Ja.
Det er superkreftene vi har manet frem
for å kompensere for inntjeningspotensialet vårt.
Du kan ikke fortelle en kvinne hva hun skal gjøre.
Velg like gjerne røya som kan betale for helseforsikringen din.
Jeg vet nøyaktig hvorfor
uforholdsmessig mange menn driver med stand-up.
Det er bare på grunn av fan-fitte.
Humreknullere, som vi kaller dem.
Naive kvinner som blir pikkhypnotisert når de ler.
Grunnen til at fan-fitte er motiverende,
er at disse fittene er unge, sexy og pirrende.
Fan-fitte er en super belønning for å drive med stand-up.
Men fan-pikk...
Det er skremmende.
En mann som ser på meg og lytter til det jeg sier,
og som tenker: "Jeg vil pule henne..."
Han er en jævla psykopat.
Med utrolig god smak.
Fan-pikken bryr seg ikke om at jeg skal ha det bra.
Fan-pikken vil klippe fittehåret
og sy parykker av dem til dukkesamlingen sin.
Derfor driver så få kvinner med stand-up.
Det er ingen belønning, bare farer og straff.
Mange av mine mannlige kolleger får kontakt med kvinner,
vakre, nydelige kvinner, via DM-funksjonene.
Altså, direkte meldinger.
Jeg leser aldri direkte meldinger.
I så fall er det bare for å se om Sanrio, som eier Hello Kitty,
omsider har tatt kontakt for å tilby sponsing.
Jepp.
Kom igjen!
Jeg passer glimrende, og jeg vil ha alt de selger.
Jeg vil ha Gudetama-pyjamas.
Jeg vil ha viskelær som lukter tyggis.
Jeg vil ha tyggis som smaker viskelær.
Jeg vil ha alt de har.
Men, nei.
Jeg får meldinger fra
krek som kunne vært tatt ut av Nattsvermeren.
Det er menn som alltid har null følgere.
Kjenner du noen som ikke kjenner noen?
De tilbyr ikke engang middag eller å slikke meg.
De truer med å halshugge meg hvis de ikke får lukte på føttene mine.
Og det er jo synd.
Det er en dypt urovekkende kvalitetsforskjell
mellom fan-fitte og fan-pikk.
Det er fryktelig plagsomt for folk som meg.
Jeg tenker nemlig på
å være utro mot mannen min...
Hvert femte minutt.
Jeg har ikke gjort det. Ennå.
Ikke fordi jeg er høyverdig,
men ingen som er verdt bryet har meldt seg ennå.
Moren min skjønner ikke det der:
Å ønske å ha seg med andre enn han man er gift med.
Det er fordi hun er innvandrer og født i 1940.
Hennes verden er mye mindre enn min.
De eneste mennene moren min har hatt en samtale med,
er broren min og faren min. Det er alt.
Jeg, derimot,
har møtt hele besetningen i The Avengers.
Jeg vil at hele gjengen skal komme på fjeset mitt.
Jeg tror jeg er i en midtlivskrise.
To keisersnitt og å være husets hovedforsørger
har gjort meg til en 50 år gammel mann.
Jeg tok koloskopi for et par år siden.
Det er sånt menn på 50 gjør.
Saken var den
at jeg plutselig ble veldig oppblåst, i løpet av veldig kort tid.
Det ble så ekstremt at jeg lurte på om jeg var gravid igjen.
Jeg tok en test, som var negativ.
Men gynekologen min ble bekymret for
at jeg hadde symptomer på eggstokkreft, det finnes nemlig i familien min.
Jeg tok en CT-undersøkelse, og så fikk jeg svar.
Hun sa til meg:
"Greit, Ali...
Den gode nyheten er
at du ikke har eggstokkreft, ikke sant? Men..."
"Den dårlige nyheten er, Ali,
at du er full av dritt."
"Kutt ut fnisingen, Ali! Dette er alvorlig!"
På rapporten hadde radiologen skrevet:
"Resultatene er bemerkelsesverdige."
For meg låter det som toppkarakter fra radiologen.
Hun bare "nei, det er ille".
Når radiologen skriver "resultatene er bemerkelsesverdige",
kan det oversettes som:
"Å, kjære vene,
jeg fatter ikke hvordan denne vesle vietnameseren
har fått plass til en fotballbane med bæsj i kroppen."
"Jeg har aldri sett noe liknende på 30 år som radiolog,
og jeg gleder meg til å sende skjermbilder av det til kolleger og venner."
En tarmekspert ble tilkalt.
Jeg så at hun kikket på funnene, og så gjorde hun sånn.
Så snur hun seg mot meg og sier:
"Miss Wong, jeg beklager at jeg gispet foran deg."
"Det var uprofesjonelt av meg."
"Jeg vet godt hvem du er."
"Ikke nevn dette på scenen, vær så snill."
"Når det er sagt, er jeg forskrekket av det jeg ser her."
"Du er forstoppet langt opp i tynntarmen,
og jeg er nesten sikker på at det er en masse,
antakelig en tumor, som er årsaken til forstoppelsen."
"Vi må utføre en koloskopi for å finne ut hva du har der oppe."
"Hvorfor? Dere tok jo en CT av meg."
"Ja", sa hun,
"sant nok er hele poenget med CT å se hva du har inne i kroppen,
men laseren klarte ikke å se gjennom muren av dritt du har der inne."
"Den ble slått tilbake inn i maskinen, og maskinen er også rystet, så..."
"Derfor må vi stikke et kamera opp i ræva på deg."
Jeg ble nervøs.
Det jeg ikke visste var, rett før de starter,
gir de deg propofol.
Og som arbeidende tobarnsmor må jeg jo bare si
at muligheten til å bli dopet ned og få sove i en time
var vel verdt prisen å ha et nyhetsteam i rumpa.
Det var ren luksus.
Da jeg våknet fra koloskopien, sa jeg:
"Jeg vil ha enda en koloskopi."
Tarmen min viste seg å være helt sunn.
Jeg fant ut at årsaken til gigantforstoppelsen
skrev seg fra sist sommer, da jeg spilte inn Always Be My Maybe.
Ja, takk for det.
Det var svære saker. Min første film som medforfatter,
og jeg hadde også hovedrollen.
Jeg jobbet i 12 timer hver dag med den.
Hver dag i seks uker i strekk, og jeg hadde så mye å gjøre
at jeg glemte å drite...
I seks uker.
Vi filmet i Vancouver og San Francisco.
Jeg kan ikke huske at jeg dreit verken i Vancouver eller San Francisco.
Jeg glemte det, rett og slett.
Noe sånt ville aldri hendt med en mann.
Menn, dere glemmer aldri å drite. Aldri noen gang.
Aldri.
Det er utenkelige, med ditt hellige dassritual
som du har hver morgen for å påkalle bæsjen.
Der sitter du, fra 8 til 8.30,
med alt lesematerialet ditt,
mens iPad-batteriet svir av sæden i ballene dine.
Der sitter du den viktigste tiden på dagen,
mens kona og ungene trenger deg, og mest av alt, doen.
Du sitter der og skyr unna virkeligheten og alt mulig ansvar.
Du er redd for å be kona om å få litt alenetid.
I stedet tar du det på en passiv-aggressiv måte,
ved å jage kona og ungene ut av badet
med stanken av egoistbæsjen din.
Kvinner gjør ikke sånt.
Vi bærer på for mye skyld og skam
til å sitte der hver morgen til samme tid og påkalle bæsj.
I stedet kommer bæsjen til oss,
gjerne på det mest ubeleilige tidspunktet.
Når vi sitter i et møte,
eller er på scenen og spiller inn vår tredje Netflix-spesial.
Når du merker at hodet begynner å presse seg ut
så du må klemme rumpeballene sammen
og suge bæsjen inn igjen,
i din sjenerøse, elskelige og selvutslettende sjel.
Men før eller siden bare må du,
og da er det krise.
Det er alltid krise når en kvinne virkelig må drite.
Dette er grunnen til at alle kvinnetoaletter
ser ut som et postapokalyptisk zombie-mareritt,
med blod på veggene og pizza på platespilleren.
Livet mitt har endret seg dramatisk de siste sju årene.
For syv år siden nidet jeg min daværende kjæreste til å fri.
Jeg var på ham hver dag:
"Når har du tenkt å fri?"
"Jeg venter ikke for evig! Alle vil ha fitta mi."
Ingen ville ha min fitte.
Jeg måtte dikte opp skrøner for å sette makt bak ultimatumet.
Sykt nok fikk jeg oppfylt ønsket mitt, for han fridde, og vi giftet oss.
Vi kjøpte et hus og fikk to barn.
Så spoler vi frem syv år, til her og nå, og jeg tenker:
"Hvorfor gjorde jeg det?"
Jeg tror det som lå til grunn, på den tiden,
var at fremtiden min som komiker virket temmelig usikker.
Jeg slet skikkelig.
Jeg spiste halstabletter til dessert. Det var nitrist.
Jeg fikk panikk og tvilte på at jeg kom til å klare meg selv.
"Jeg må fange den karen, for han har studert business ved Harvard,
så jeg ikke ender på gata."
Men nå...
Nå vet jeg at jeg klarer meg selv.
Så jeg vil egentlig være alene.
Bare ektepar med barn kan forstå det der.
Den dype misunnelsen jeg føler for dere som er single.
Dere aner ikke hvor fri dere er.
Dere kan spise hasjkaker klokka 14
og gå til akvariet og se manetene svømme frem og tilbake,
uten å ha med en jumbopose med gullfisk-kjeks
og lekemobiltelefoner. Dere drar med det dere har på dere.
Dere single aner ikke hvordan det er
å spise en kald quesadilla
som ungen din kastet på gulvet,
bare fordi det er enklere å spise den selv
enn å gå i søpla med den,
mens du gjentar til deg selv gang etter gang
at barnemishandling er ulovlig!
Dere single, hvis dere er romantisk involvert med noen,
og så plutselig
viser denne andre en side ved seg som du ikke liker,
og så kan du bare gå.
Flytt til en annen by og vær kvitt det dumme trynet deres.
For du lovte ikke noe
foran bestemor og alle kollegene dine,
og ønsket deg en Instant Pot i gave.
Du blandet ikke DNA og skapte et menneske som for alltid vil spørre deg:
"Hvor er pappa?"
Dere single trenger ikke å bli med på playdate,
som i praksis er en blind date ungen din tvinger deg med på
med ei røy som du ikke liker i det hele tatt.
Dere single trenger ikke å være hyggelige mot mødrene deres
fordi dere trenger barnepass.
Dere trenger ikke å smile
og høre på uoppfordrede råd om barneoppdragelse
fra en kvinne som selv forsømte deg som bare faen,
bare fordi du vil ha alenetid med Bridgerton for å føle at du lever litt.
I likhet med dere enslige var jeg selv fri en gang.
Og som en annen idiot fikk jeg en kar til å be meg om å sitte i fengsel.
Jeg er i monogamiets fengsel, og jeg ser ingen utvei.
Monogami var praktisk da folk stort sett bare ble 40 år.
Vel, jeg er 39 nå.
Hvis noen krevde at jeg skulle holde på sånn i ett år til
ville jeg tenkt ja, det klarer jeg.
"Jeg kan runke til Aquaman i ett år til, null stress."
Det går jo bra.
Men jeg er en asiatisk kvinne.
Jeg kommer til å bli 95 år gammel.
Det er ikke tull engang.
Det er statistisk sannsynlig.
Mannen min og jeg er på samme alder.
Han dør antakelig når han er 85.
Så når jeg er mellom 85 og 95
har jeg moralsk tillatelse til å knulle andre igjen.
Det er for sent.
Når de blir 75 år, blir nemlig asiatiske kvinner
omsider til ugler.
Dere vet hva jeg prater om.
De tatoverte øyenbrynene blir grønne.
De blir skallede, og tar permanent av fjonene som fortsatt er der
for å få mer "fasong" på det.
De blir gale etter tørket kinajujube,
og subber rundt i dunjakker dagen lang, sånn.
Jeg vil knulle andre nå…
Før jeg forvandles til en ballesekk med visir.
Vil du være utro med meg?
Vil du rote med meg?
Da får du gi meg to ukers forsvarsel.
Jeg trenger såpass til å gå ut og shoppe
etter nytt undertøy.
Jeg har vært med samme fyr i ti år.
Trusene mine ser ut som om rotter har tygd på dem.
Som garderoben fra Les Misérables.
Som utslitte seil på en piratskute.
Strikken? Borte.
Skrittet henger rundt 15 centimeter under fitta.
Som en hengebro i Indiana Jones.
Som en hengekøye i Blue Bayou. Ikke sant?
Vil du være utro med meg? Si fra.
Jeg må til Target, der har de fem par truser for 20 dollar.
Og hva annet de måtte ha salg på.
I samfunnet vårt har vi ingen ord for mannlig elsker.
Så sterk tabu er det for kvinner å være utro mot mennene sine.
Det eneste ordet jeg har hørt er sancho.
Ja visst. Meksikanske kvinner er utro.
Kulturen deres er nemlig mucho más mejor.
Es la verdad, greit? Sånn er det.
Jeg har sagt dette om meksikanere og meksikansk kultur i lang tid.
Jeg er som Den lille havfruen. Jeg vil være med i deres Telemundo.
Si se puede, con permiso. Slipp meg inn.
Jeg liker vaskemiddelet Fabuloso.
Jeg legger kjeler og gryter i stekeovnen. Jo da.
Jeg klemmer ut limesaft på alt mulig.
Jeg liker sugemerker. Jeg elsker dem!
Samfunnet vårt er for det meste svært nådeløst overfor
kvinner som er utro mot mennene sine,
og samtidig så tilgivende overfor menn som er utro mot konene sine.
Menn med penger, makt og respekt har fortjent retten å være utro.
Folk tar ham i forsvar, de sier:
"Hvordan kan en forvente at han skal motstå så mye fitte?"
"Han er enestående, han fortjener å være utro."
Kvinner, uansett hvor mye penger, makt eller respekt de har,
kan aldri oppføre seg dårlig og slippe unna med det.
Men det er alt jeg vil gjøre.
Jeg vil ha alt.
Jeg vil ha en familie, en karriere
og en pikk på si'.
Det største bedraget kvinner har gjort mot oss selv, var å innbille oss
at "å ha alt" var begrenset til å ha både familie og karriere.
Jeg har begge de tingene.
Siste nytt: Det er ikke nok.
Necesito más.
Jeg vil ikke bare ha likelønn.
Jeg vil ha like mye nytelse.
Men det ville vært veldig truende
hvis alle kvinner ville ha og følte at de fortjente det,
for da ville en haug med kvinner ikke være tilgjengelige
til å gjøre livet så enkelt som mulig for mennene sine.
Aner dere hvor mye bedre jeg ville gjort det hvis jeg hadde en kone?
En kjærlig, hengiven kvinne ved min side,
som kjøpte masse frukt, og ikke bare bananer?
Som la på dynetrekket for meg?
Folk liker ikke at kvinner er utro.
Da får du dem mot deg, for de føler seg sveket,
spesielt hvis du også har barn.
Det strider mot et image som familievennlig og omtenksom.
Derfor prøver jeg å formidle til dere...
At jeg er en jævla dritt. Greit?
Jeg vil at dere skal høre meg nå, og forstå og tro på meg,
så dere ikke blir sjokkert og vender meg ryggen
når dere ser en video av meg på TMZ der Michael B. Jordan spruter meg full,
mens jeg roper "Wakanda for alltid!".
En annen grunn til at mange kvinner kvier seg for å være utro,
er at det setter for mye på spill.
Du risikerer familien din og omdømmet ditt,
hele livet ditt slik du kjenner det,
for noe som mest sannsynlig
ikke vil gi deg orgasme.
Det er veldig vanskelig å få en kvinne, særlig en ny kvinne, til å komme.
Det er så irriterende.
Det er en designfeil.
For mye spiller inn.
For mye greier må være på stell.
Belysningen.
Romtemperaturen.
Nyhetene.
Du kan ikke uroe deg for at verdens forsyningskjeder står stille.
Jeg fortjener ikke å komme når Dow Jones er ned 500 prosentpoeng,
og fortsatt ikke forstår kryptovaluta.
Hvem kan komme i slike stunder?
For at en kvinne skal komme må alt sånt være på stell.
I tillegg må fyren kunne sakene sine.
Han må ha god timing.
Han må skjønne at han er nødt til å starte mykt og rolig,
og romantisk og følsomt som bare rakker'n,
og så dra på med voldtektsvibber mot slutten.
På en samtykkende måte, da.
Men mange menn driter seg ut med tanke på timing.
De går knallhardt ut fra start,
som Braveheart over en åskam, sånn...
"Mortal Kombat!"
Og du bare "ålreit, jeg blør...".
"Du gned løs klitten så den falt av og landet blant hybelkaninene."
Og noen menn gjør motsatt.
De forblir i stearinlys og spasertur på stranda-modus.
Lukk øynene og ønsk deg noe
Gjennom hele knullet, og det går jo ikke.
"Nei, kamerat. De siste 30 sekundene
skal du låse hodet mitt og si masse rasistisk til meg."
"Yes!"
"Ja, jeg vil at øyenbrynene skal løsne,
og du skal hundse meg så jeg blir døv og stum på samme tid."
"Du må skifte ham, kamerat."
Ingenting tilfredsstiller en kvinne mer
enn en mann som brått og plutselig blir til en helt annen,
og det er på grunn av henne.
Altså...
Det ville vært synd å ta seg bryet med å være utro,
og så måtte late som om det går for meg.
Jeg syns ingen av oss kvinner burde "fake" orgasmer lenger.
Jepp.
Ingen flere falske orgasmer.
Når man tenker over det, er det mye sykt vi må ta til oss.
Det lærte du av deg selv, ikke fra mora di.
Du lærte deg å gjøre det for å overleve.
Det er et godt tegn på hvor livredde vi kvinner er
for å krenke menn,
at vi heller vil dra en jugeorgasme enn å si:
"Jeg vil bare hjem."
"Dette er ikke så fett."
"Nå har jeg prøvd å forklare deg hvor den skal inn,
hvor den ikke skal inn, hvor fast og hvor sakte, og..."
"Du klarer jo ikke å lytte, så..."
"Jeg vil helst bare dra hjem og brette klær."
Menn har desto større grunn til å være utro
siden det går for dem uansett.
Det er så lett for en mann å komme.
Alt de trenger er et vått hull. Knapt nok engang det!
Menn elsker å runke foran kvinner.
Jeg har sett rundt 70 menn runke i mitt liv.
Menn elsker å vise frem onaniteknikk.
Men for min del,
hvis en mann ikke klarer å prestere på nivået jeg krever av ham,
så hopper jeg ikke akkurat opp på nakken hans
og fingrer så det spruter i fjeset hans.
"Å, har du erektil dysfunksjon?"
Null pes, jeg fikser."
"La meg bare dingle med kjønnshåra,
de lange som faen pandemi-kjønnshåra mine over panna på deg,
og sprute i nesa på deg. Liker du ikke det?"
"Samme det, vel! Hvem vil tro på deg, din unge, maktesløse gutt?"
Jeg ville tenkt: "Hva faen er det jeg gjør?"
Hvis du ikke har sett filmen, så er det en romantisk komedie...
Jeg spiller en kjendiskokk som faller for en barndomsvenn.
I denne filmen
ligger min rollefigur med tre ulike og svært pene,
svært ikoniske og meget sexy, asiat-amerikanske menn.
Hvem kan vel ha skrevet manus?
Hvem fikk den idéen, liksom?
Under innspillingen spurte alle jenter jeg kjenner:
"Ali, mellom oss..."
"Du skal vel knulle en av dem?"
Jeg var faktisk så langt unna...
Å knulle cateringkonsulenten.
Han var en 29 år persisk kar med tatoveringer på armene
og over brystet, og da det blåste litt... Hjelp.
Han var bare muskler, og man så alt. Man så magemusklene.
Og sædrennene hans, som pekte rett mot himmelriket.
Man så alt. Ikke sant?
En søndag morgen var vi sammen
mens vi slaktet 18 kyllinger.
Det var som "Unchained Melody" fra Ghost.
Med salmonella.
Han hadde armene rundt meg, og jeg skar nesten av meg hånda,
for jeg følte den 29 år gamle pikken hans bli hard mot ryggsøylen min.
Ja.
Fitta kan juge på seg orgasme. Pikken juger ikke.
Jeg følte den biologiske sannheten mot min egen rygg.
Jeg følte meg ikke krenket.
Jeg følte meg triumferende.
Det gjorde jeg.
En 39 år gammel kvinne med arr fra to keisersnitt.
"Gud, så mye makt jeg har", tenkte jeg.
"Jeg endret massetetthet, jævel!"
"Jeg er en trollmann og blodbøyer! Jeg kan være i Avatar.
Kom an, Appa, vi finner Zuko og kliner! Kom igjen!"
På hotellet samme ettermiddag, da jeg dro ned trusa,
og trusa mi...
Den så ut som bunnen på et fuglebur.
Det er ubegripelig for meg at Hello Kitty ikke har tatt kontakt.
Altså,
kom igjen, liksom.
Da jeg så de klumpene i trusa,
tenkte jeg "dæven, jeg har det fremdeles!".
Det er fortsatt tilbud, siden det er ny etterspørsel.
Hvis dere ikke forstår tilbud- og etterspørsel-metaforen,
mener jeg altså at kroppen min fremdeles lager fittesaft.
Okay? God fittesaft, også.
Den var glitrende og glinsende.
Klebrig, men ikke for deigete,
Skarp, men ikke for besk. Det var...
Det var det.
Jeg tok en liten prøvesmak.
Det smakte grapefruktjus.
Ren kvalitet.
Jeg kunne forseglet alle hullene i trusa med det.
Jeg skulle gjerne vært utro med mannen min,
men jeg har ikke råd til skilsmisse.
Jeg har ikke det.
Sannheten er at jeg trenger ham mye mer enn han trenger meg.
Det er ti ganger vanskeligere å finne en anstendig mann
enn å finne en flott kone.
Det er faen så irriterende.
Jeg er snart 40, så mange jeg kjenner holder på å skilles nå.
Disse kvinnene sier til meg:
"Ali, det er vanskelig å date når man er skilt og kvinne."
"Ingen menn klarer å håndtere en sterk kvinne som meg."
"De vil ikke ha en sterk kvinne."
"Du er en irriterende kvinne", sier jeg da.
Men jeg tror gjerne på at det er lite å velge i.
De samme kvinnene forteller meg hvordan de kjemper,
og hvor stygt det er å kjempe for omsorgsretten til ungene.
"Hvorfor?", spør jeg.
Selv delt omsorg låter skrekkelig.
Jeg kan ikke gi slipp på ham.
Han er både kjekk og sexy, og han er absolutt min type.
Jeg har en spesifikk type:
Karer som likner så mye på Keanu Reeves som mulig.
Jepp.
Og sånn er mannen min.
Han ser veldig godt ut og er interessant.
Han snakker tre språk.
Han introduserte meg for fleinsopp og ayahuasca.
Det endret livet mitt.
I tillegg til å være mannen min,
er han også langeren min.
Jeg kan ikke miste sjamankontakten min.
Han er smart. Han studerte ved Carnegie Mellon,
tok business på Harvard. Han fikk Fulbright-stipendet.
Han var smart nok til å velge meg. Til å investere i meg
da jeg veide ni kilo mer, hadde kronisk akne og var blakk.
Han kjøpte billig.
Hvis vi skal skilles, selger han høyt.
Jeg kan ikke la ham slippe unna med det!
Mannen min er alle disse flotte tingene.
Men det viktigste er at han gir meg lov til å være meg selv.
For en vill og utemmelig sjel er det kanskje
den viktigste kvaliteten man ønsker i en mann.
Men folk tror det er vanskelig for ham
å gjøre noe så enkelt som å gi meg lov til å være meg selv.
Men i herregud, sier de.
"Hva syns du egentlig om at din kone står på scener
foran fremmede mennesker,
og forteller dem at hun har lyst til å bedra deg?"
Saken er at mens vi er samlet her,
er mannen min hjemme i huset som jeg betalte for,
sjekker tiden på Rolexen jeg gav ham til farsdagen...
Og runker til pornoen som han strømmer
på høyhastighetsnettet jeg betaler for hver måned.
Som han pleier å si:
"Ja da, bare kjør på, altså..."
Han driter i hva jeg sier på scenen,
for han er selv for opptatt med
å leve livet jeg ønsket for meg selv.
Jeg står på. Selv sitter han bare på ræva.
Og nå som jeg er hovedforsørgeren,
kveler han meg ikke slik han gjorde før.
Det er for risikabelt. Tenk om jeg dør.
Jeg sier det til ham: "Hardere! Kom igjen! Hardere!"
Og han sier: "Men... Jeg vil ha PlayStation 5."
"Alt er utsolgt, og ventelistene og havnene er fulle."
Folk antar ofte, siden mannen min er åndelig anlagt
og dessuten asiat-amerikaner, at han er en pingle.
Sannheten er at han har en ryggrad av stål.
Han er et jævla råskinn.
Når vi begynner å krangle og jeg hever stemmen,
ser han meg inn i øynene og sier:
"Du snakker ikke sånn til meg."
Da blir jeg...
"Jeg skal suge pikken din."
"Sett meg på plass en gang til!"
"Så gir du meg tillatelse til å være meg selv,
og så sier du hva jeg skal gjøre,
og så feirer du meg."
Til dere single: Slik fungerer et sunt ekteskap.
Jeg er Ali Wong. Ha en fin kveld, alle sammen.
FOR NIKKI
Tekst: Trygve Lie