Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ne temem că ceva a mers foarte prost.
Autoritățile austriece se gândesc la ce e mai rău.
Autorii deturnării au coborât jaluzelele...
Nu am primit alte vești după comunicatul inițial.
Știm că au ucis o însoțitoare de zbor...
Experții în terorism spun că ar fi fost imposibil
ca un grup mic de jihadiști să facă totul fără ajutor.
Privirea în pământ!
Toată lumea, în jos!
Jos!
Liniște!
CIA - FILIALA DIN VIENA 2012
... e cea mai tragică evoluție a întregii situații.
Au fost uciși pasageri...
Au postat pe internet o filmare din avion.
E timpul să ne transmitem mesajul.
E numai vina voastră.
Vorbim în numele victimelor din întreaga lume.
Vorbim pe limba celor neputincioși.
În timp ce rachetele voastre continuă să ne lovească poporul,
noi o să ripostăm.
Austriecii spun că sunt morți.
Teroriștii, pasagerii, echipajul.
Toată lumea.
Celia!
DUPĂ OPT ANI
La Langley au redeschis dosarul zborului 127.
Nimeni nu vrea să se bage în porcăria aia.
Nu după opt ani.
Cei de la sediul central au altă părere.
Am anchetat deja cazul.
Știm unde am greșit, ce puteam face mai bine.
De atunci, ne considerăm vinovați.
L-au prins pe Ilyas Shishani.
Acum trei săptămâni, în Afganistan.
A spus că teroriștii au fost ajutați de cineva din secția noastră din Viena.
Și îl credem?
Sediul central îl crede.
Asta e tot ce contează.
Trimite-mă pe mine!
Eu pot obține adevărul de la Ilyas.
E mort, Henry.
Era prea slăbit pentru interogatoriu. Cineva a greșit.
Măcar am obținut un nume de la el?
Trebuie să închidem permanent dosarul zborului 127.
Să aflăm dacă aveam un trădător în secție.
Bill a sunat
la un număr din Teheran.
Nu era singurul care folosea interiorul ăla.
Bună!
Bună, frumosule!
Dacă e ea,
mai ești îndrăgostit de Celia Harrison?
O cheamă Celia Favreau acum.
E măritată, are doi copii.
Dragostea a murit acum opt ani. N-avea ce s-o întrețină.
BUNĂ, CE! VIN LA O CONFERINȚĂ ÎN CALIFORNIA. LUĂM CINA ÎMPREUNĂ?
CU DRAGOSTE, HENRY
Crezi c-o să vorbească cu tine? Putem să-l trimitem pe Mack.
E totul în regulă?
El n-o să-și dea seama dacă minte.
Am un curs, iar întârzii.
Și tu-ți dai seama?
Nu de asta mă trimiți?
Bill e la Londra, nu?
Da.
Vorbesc cu el mai întâi, apoi văd cum rămâne cu California.
RĂNI VECHI, DURERI NOI
CELIA - RESTAURANTUL VIN DE VIE BEACH ROAD, 26
ABIA AȘTEPT SĂ TE VĂD
Dacă se dovedește că e adevărat,
ce vrei să fac?
Un proces ne-ar crea o imagine proastă.
Trebuie să știu că omul pe care-l trimit poate face ce trebuie.
N-o spui cu toate cuvintele?
Nu, Henry.
Treble.
Piccolo, ce faci?
Rămâne cum am stabilit?
Sunt în Carmel-by-the-Sea.
E posibil să nu fie nevoie.
Te contactez înainte s-o fac.
Ajunge să spui da sau nu.
- Aveți rezervare? - Da, dar am ajuns prea devreme.
- Pe ce nume? - Favreau.
- Pot să vă conduc la masă. - Aștept la bar.
Martini cu vodcă. Aveți Tito's?
Îmi pare rău, servim doar vin.
Serios?
- E ținutul vinurilor. - Sigur.
Dă-mi ceva foarte rece.
Alb sau rosé?
Sec.
Henry.
Celia.
Nu ne-am văzut de mult.
Așa e.
Ai încărunțit.
Da.
- Îți stă bine. - Tu ești...
neschimbată.
Vino încoace!
Mulțumesc că ai venit.
Ne așezăm?
E un local frumos.
Da. În weekenduri nu găsești mese libere.
Dar în mijlocul săptămânii e pustiu.
Cum e Carmel-by-the-Sea?
Îți satisface pasiunea pentru bătrâni?
Ai reușit.
Ai lăsat totul în urmă.
Da. Aici nu e ca la Viena.
Am remarcat.
Are un gust ciudat.
- E lapte de soia, nu? - E arsenic.
Ești ocupat azi?
La naiba! Da.
Vick...
Vick m-a pus să anchetez spălări de bani.
Bancheri.
Da. Nu-i așa?
Poți să iei micul dejun cu mine?
Bancherii se trezesc devreme.
Și eu trebuie să plec.
Pentru ce bem?
Pentru vechi prieteni.
Poți mai mult de atât.
Bine.
Pentru vechi îndrăgostiți.
Cum e la birou?
Ca întotdeauna.
Vick se poartă de parcă e feuda lui. Știi asta.
Deci lucrezi tot pe teren.
Nu. Stau doar la aer condiționat.
Cine ar fi crezut? Henry Pelham, om de birou.
Vick m-a pus să anchetez zborul 127.
De ce?
Sunt prea multe nepotriviri.
Deci e un interviu.
Eram în Santa Clara,
iar drumul încoace era...
Voiam să te văd.
Dar vreau și să închid cazul.
Credeam că ai venit să vezi dacă mai există scânteia dintre noi.
LONDRA CU DOUĂ SĂPTĂMÂNI ÎN URMĂ
Bill Compton.
Dumnezeule!
Henry.
Ce cauți aici?
Te-ai transferat?
Nu. Pot să mă așez?
Da, sigur.
M-au pus să anchetez zborul 127.
E un caz vechi. Închis.
Era închis, acum nu mai e.
Asta e...
E ideea măreață a lui Vick?
Vine de la sediul central.
Înțeleg...
L-au prins pe Ilyas Shishani.
Nu se poate!
- Da. - Asta e bine, nu?
- Da. - Da...
Să comandăm șampanie.
A spus că avea pe cineva în interiorul secției.
Secția noastră?
Minte.
Ce bei?
Păi... Whisky.
Beau și eu.
- Vreți să-ți mai comand ceva? - Nu.
Ilyas a murit înainte să obținem numele.
Un analist de la sediul central insistă pe minciuna asta
și crede că e nevoie de o introspecție serioasă.
Am făcut introspecții serioase și atunci.
Uite care-i planul. Scriu un raport consistent,
o analiză elegantă a eșecurilor și reușitelor.
Plin de perspective.
O să-l amețesc pe idiot. Așa o să ne lase în pace.
Sunt gata să te ajut.
Te las un pic să-ți inventezi acoperirea.
Mami!
Da?
Ce?
Cine e?
Ce, sunt Bill.
Bill?
Doamne! E totul în regulă?
Da, Ce. Tu pari să fii bine.
Sunt derutată.
Da.
- Unde ești? - La Londra. Ne-am mutat acum un an.
Urăști Londra.
Da, mie-mi spui!
Am făcut-o pentru Sally.
Bill...
Ascultă...
- Ai un minut? - Sigur că da.
M-am retras din branșă de ceva vreme,
dar am zis să te sun.
Te ascult.
E vorba despre Henry Pelham.
Continuă!
E la Londra. Mă interoghează.
Am vrut să te avertizez.
ÎNREGISTRARE VOCALĂ APASĂ PENTRU ÎNREGISTRARE
Celia Favreau, 17:36.
Pentru doamnă,
brânză de capră la grătar, cu salată, sos de miso și ghimbir, piure de dovleac.
Pentru domnul, burrata cu ulei de coriandru,
portocală roșie și slănină de la porci crescuți în aer liber.
Câmpuri întregi de slănină liberă.
Ce imagine frumoasă!
- Mai vreți vin? - Da, te rog.
Da, e foarte drăguță.
Cât ai de gând să rămâi aici?
Ești singura fată din oraș care mă interesează.
Slănina miroase foarte bine.
Fă-ți de cap!
- Nu. - Un pic.
Ce bună e!
Mulțumesc.
Decembrie 2012.
Povestește-mi ce făcea Celia.
De când să încep?
Spune-mi chestiile de bază. Ce s-a întâmplat în acea zi.
Ce-ți amintești despre secție.
Ajungem și la 127.
Bine.
Viena era al doilea meu transfer.
Avusesem niște ani dificili în Dublin.
De ce au fost dificili?
Mi-am pierdut ambii părinți când eram în facultate.
Și la Dublin nu prea aveam ce face.
Aveam prea mult timp să mă gândesc.
Cum era la Viena?
Era extaz pur.
Adunam secrete,
uneori de la guvernanți de rang înalt.
Secția Viena, la etajul cinci al ambasadei americane,
iar șeful nostru, care e șef și acum, Victor Wallinger.
- Bună dimineața, șefule! - Bună! Ne vedem la ședință.
Cred că marele lui talent era să știe pe cine să angajeze.
- Leila. - Bună dimineața, șefule!
Bună! Am primit o telegramă urgentă de la sediul central.
Am nevoie de o evaluare la ședința de dimineață.
Vorbește-mi despre echipă.
Leila Maroof, colectare informații.
Crescuse într-o zonă de război.
Avea o experiență de viață care nouă ne lipsea.
Al doilea în ierarhie după Vick era dragul meu șef, Bill Compton.
Îmi era ca un tată.
- Bill. - Bună dimineața!
Fusese rănit în ambuscadele din Asia de Sud-Est,
dar probabil că soția lui, Sally, îl chinuise mai mult.
„Probabil”? Ești generoasă.
Am dosarele directorilor de bănci.
Și mai era Ernst Pul.
Căpitanul Înțepat.
Omul de legătură cu serviciul austriac de informații.
Ți-l amintești pe Owen Lassiter.
Bietul Owen!
Conducea o echipă de spărgători de coduri și analiști.
A mai rezistat vreo două luni după zborul 127,
apoi a găsit un pistol într-un depozit, l-a dus pe ascuns acasă...
Și în ziua aceea?
Îl ignorăm pe preferatul meu?
Henry Pelham?
Expert în cazuri secrete.
Cel mai talentat produs al CIA-ului din ultimii ani.
Orice îmi poți oferi.
Te-au trimis direct la Moscova.
Ai fost martor la asediul Nord-Ost.
Militanți ceceni au ocupat Teatrul Dubrovka.
Rușii au lansat gaze în teatru și au atacat,
au ucis aproape toți teroriștii
și peste o sută de ostatici.
Așa ceva te urmărește toată viața, nu?
La Moscova a fost crunt.
Dar îmi plăcea slujba mea.
Și tu?
Îmi trăiam visul.
Îmi adoram șeful, știam că schimb ceva în lume,
te aveam pe tine.
Apoi ai plecat.
Și apoi a fost treaba cu zborul 127.
Doamnelor și domnilor, în primul rând,
vă urez bun venit la bordul zborului 127 spre Viena.
A început cu o telegramă de la sediul central, la ședința de dimineață.
Tu erai pe teren.
Citești tu, Leila?
„Ne așteptăm în următoarele 72 de ore la un eveniment aviatic
„într-un zbor spre Austria sau Germania.
„Punctul de plecare, nesigur.
„Poate fi Damasc, Beirut sau Istanbul.
„Organizația e Da'irat Al-Salihoon,
„dar atacatorii sunt probabil recruți din afara Somaliei. Probabilitate: mare.”
Da'irat Al-Salihoon nu s-a desprins din Al-Shabaab acum doi ani?
Shabaab nu erau destul de credincioși pentru ei.
Nu e vorba de credință.
Eram ironic, Leila.
Al-Shabaab acționează doar în Somalia.
Al-Da'irat acționează internațional, cu colaborări în toată lumea.
Teroriști pe teritoriul nostru.
Ce părere avem?
Poate în Germania, dar nu în Austria.
Ce vor?
Retragerea trupelor din Afganistan? Austriecii au puțini oameni acolo.
Germania e a treia ca număr în cadrul trupelor de securitate NATO.
Poate că vor să ceară eliberarea unor camarazi din pușcărie.
Din nou, Germania deține mai mulți.
Dar e vorba de Uniunea Europeană.
Nu-i nevoie să aterizezi la Berlin sau Frankfurt ca să te adresezi germanilor.
Dacă vor bani?
Nu, sunt finanțați de Teheran.
Apoi am primit mesajul de la Europol referitor la Ilyas Shishani.
Sosise la Barcelona cu două zile în urmă, venind din Teheran.
Ce știai despre Ilyas?
Extremist cecen.
Era sursa ta la Moscova.
S-a alăturat unui grup din Iran care lucra deja cu Al-Da'irat.
Era firesc să te întrebi dacă nu venise pentru zborul 127.
- Dar nu erai sigură. - Nimeni nu știa nimic.
Puteau fi informații proaste.
Domnule, vă rog să rămâneți așezat!
Calmați-vă!
Stați jos!
Am fost chemați din pauza de masă.
- Da, aștept. - Vreau confirmarea!
- Nu. - Care e situația?
Avionul a aterizat, au preluat controlul. Șase americani la bord.
Au ucis o stewardesă.
Ambasadorul e la telefon cu Ministerul de Externe.
Pregătim o echipă de intervenție.
- Cine vorbește cu ei? - Nimeni.
Și-au prezentat solicitările la un post local de televiziune,
au tras jaluzelele, au întrerupt comunicațiile.
- Știm cine sunt? - Leila?
Turcii au identificat patru. Suleiman Wahed, saudit.
Beslan Abdulaiev, cecen.
Omar Samatar Ali și Nadif Dalmar Guleed, ambii somalezi.
Avem fotografiile din pașaport și cam atât.
Au separat copiii.
Ce au făcut?
Nouă copii cu vârste între cinci și 12 ani. Sunt în față, ca scuturi umane.
Futu-i!
Ce solicitări au?
Eliberarea a cinci prizonieri, doi din Austria, trei din Germania.
Avem 24 de ore.
Ce șanse sunt ca austriecii și germanii să le facă pe plac?
Așteptăm vești de la Merkel. Evaluările spun că o să cedeze.
Deci nu știm. Ai naibii politicieni!
Știm că Shishani e în Europa și ar putea coordona acțiunea.
E timpul să vorbim cu informatorii. Bill, Celia, e treaba voastră.
Ernst, apelează la austriecii care-ți sunt datori. Owen, caută informațiile reale.
- Află ce pun la cale. - Am înțeles.
- Leila, analizează-i pe fiecare în parte. - Bine.
- O clipă... - Sigur.
Da, Vick.
Schimbare de planuri.
Trebuie să plec.
Ai 24 de ore.
Știm mai multe sau...
Ilyas Shishani ar putea fi implicat.
Vorbesc cu sursele mele.
Familia ta are relații. Ei ce zic?
Nu știu nimic.
Tahar, mai operează și altă celulă acum?
Să ne așteptăm la alte deturnări?
Care sunt capacitățile lor de luptă?
Orice.
Ți-am zis, nu știu nimic despre asta.
Despre ce vorbesc la moschee?
Vrei să afli dacă oamenii se află de o parte sau de alta?
Sigur că da.
Unii își fac bagajul și pleacă în Siria.
Deci Al-Da'irat are oameni aici, în Viena?
- Nu știu. - Poți să-mi spui numele lor?
E prea periculos.
Îl cheamă Ilyas Shishani. Credem că ar putea fi în Viena.
Nu-l cunosc.
Uită-te mai atent!
O să moară oameni, Tahar.
Nu-l cunosc.
Cu cine altcineva aș putea vorbi?
Îmi pare rău.
- Ce ai aflat? - Nimic.
Nu încă. Nu vor să discute cu mine.
Și omul tău, Ilyas Shishani?
Ori nu știu, ori nu-mi spun.
Poate trebuie să le cerem austriecilor să fie mai agresivi.
Ce faci?
Am vorbit cu opt oameni în ultimele trei ore.
Nimeni nu spune nimic.
Nu știu în cine să aibă încredere.
Par speriați. Nici colaboratorii mei obișnuiți nu vorbesc.
Țin legătura cu Fundația Femeilor Musulmane.
Să văd dacă au vreo pistă.
Henry, Ce, am luat legătura cu avionul.
De ce aici?
În Carmel?
Sigur puteai alege orice loc din lume.
Au școli bune...
A fost ideea lui Drew?
M-am îndepărtat cât am putut de mult de Agenție.
Te-ai desprins complet.
Nimeni nu s-a desprins complet după 127.
Nu, ai dreptate.
La două săptămâni după ce am ajuns aici, m-a vizitat un tip.
Karl, cu „K”.
Mi-a spus că Bill al meu,
cel căruia îi devotasem o mare parte din viață,
vânduse secrete cui dădea mai mult.
Nu Franței, Rusiei sau Chinei,
ci extremiștilor islamiști.
Karl voia să-l ajut să-l prindă.
Mi-a spus că zborul 127 încă e proaspăt în memoria austriecilor,
care vor răspunsuri.
- Avea dovezi? - Căutau un țap ispășitor.
Ce ai făcut?
L-am băgat în mă-sa.
Bravo ție!
Dar Karl m-a distrus.
După vizita aia, m-am simțit și mai izolată,
parcă eram o fantomă.
Acum pari s-o duci mai bine.
Evan m-a vindecat.
Copiii schimbă tot.
Poate ar trebui să fac și eu unul.
Nu e pentru cei slabi de înger.
- Mă crezi prea egoist. - Cu siguranță.
Simt că încerci să mă înveți ceva, dar nu știu ce anume.
Iartă-mă, vorbesc doar despre cum e să fii părinte.
Unde rămăseserăm?
Acum zece minute,
sediul central a primit un mesaj pe linia de urgențe de la Ahmed Najjar,
unul dintre curierii noștri din Orientul Mijlociu.
E în avion.
- Poftim? - Avem un agent în zborul 127?
E unul dintre pasageri.
I-am verificat identitatea?
A făcut-o sediul central. A trimis următorul mesaj.
„Patru atacatori, două arme. Copiii, la clasa întâi, restul, la economic.
„Două femei în stare critică.
„N-au curent, camerele nu merg. Atacați pe la trenul de aterizare din spate.”
- Aș zice că suntem în avantaj. - O clipă!
În ultimii opt ani,
Ahmed n-a făcut decât să transporte pachete.
Are 58 de ani, n-are experiență în contrainsurgență.
Trebuie să negociem. E prea periculos să atacăm avionul.
Să negociem? Ai citit manifestul Al-Da'irat?
Eu l-am citit. Martie 2006. Nu acceptă niciodată mai puțin decât au cerut.
Niciodată. O să se sinucidă, dar n-o să negocieze.
Așa au făcut și la Kinshasa. Vă amintiți?
I-au ars de vii pe toți cei din secția de poliție, inclusiv pe ei înșiși.
Fac ce zic și nu-și încalcă cuvântul.
Avem vești de la germani?
Trimit prizonierii aici, dar numai pentru a trage de timp.
Merkel n-o să-i elibereze. Consideră că ar fi o sinucidere politică.
Și austriecii?
O să ia o poziție dură, mai ales că germanii nu cedează.
Dacă nu le îndeplinesc solicitările, singura soluție e atacarea avionului.
Nu, nu atacăm nimic.
Datoria noastră e să-i consiliem pe austrieci și să sperăm că nu strică tot.
Ce sfaturi le dăm în sensul ăsta?
Henry, ai experiență pe teren cu ei. Ce părere ai?
Trenul de aterizare.
Cum a sugerat Ahmed. S-a mai făcut.
Unii pasageri o să fie uciși, dar e mai bine decât să moară toți.
N-o să ne vadă? De asta au chemat presa.
Austriecii o să-i izoleze, televiziunile o să pună imagini în buclă.
Dacă nu ajungem în avion în următoarele 20 de ore, o să fie o baie de sânge.
Să văd cum pot presa sediul central.
Îmi pare rău, am o întâlnire.
Pleci?
Federația Femeilor Musulmane. Ar putea avea o pistă.
O clipă, Celia! Trebuie să fim discreți.
Nu vrem să afle nimeni despre Ahmed.
Nici măcar colegii noștri.
- Sigur. - Domnule.
Ai plecat să te întâlnești cu cineva.
A fost o pierdere de timp.
Cu cine te-ai văzut?
Cu o veche colaboratoare, Sabina, de la Fundația Femeilor Musulmane.
Dar n-a putut să stea.
Așa că Sabina a adus-o pe prietena ei, Tahar.
Tahar a spus că o să-mi prezinte pe cineva
care să-mi ofere răspunsuri.
Dă-mi telefonul!
Telefonul?
Repede!
Te rog!
Celia Harrison.
Pot să-ți ofer o țigară?
Am înțeles că deții informații despre zborul 127.
Trebuie să stabilim mai întâi
cum o să fiu recompensat.
Avem nevoie de putere.
Puterea e dată de bani.
Când un om nu obține puterea dată de bani,
încearcă s-o obțină prin violență.
De acord?
Deții informații sau nu?
N-ai încredere în mine?
N-am vrut să te jignesc.
O clipă, te rog!
Nu cred că avea nimic.
Era o încercare de a face bani ușor.
Te simți bine?
Da.
- O să fie o noapte lungă. - Da.
Celia.
- Vino și tu, Henry. - Bine.
Am mai primit un mesaj.
Ahmed ne spune că unul dintre teroriști vorbea în rusă la telefon.
- Ilyas Shishani vorbește rusă. - Da...
Poate înseamnă ceva, poate nu.
Ilyas era sursa ta la Moscova, Henry. Îmi spui și mie ce s-a întâmplat?
Atunci?
Știu doar că ai fost transferat.
S-a terminat prost.
Cine l-a preluat?
Nu l-a preluat nimeni.
Cum adică?
Ilyas a fost a doua sursă pe care mi-am creat-o.
Fugise din Groznîi în anii '90
și a reușit să-și deschidă un magazin la Moscova.
Era un om harnic, un soț loial.
Îmi oferea informații din comunitatea cecenă.
- Ce faci? - Ce-ți face familia?
- Bine. - Bine.
Am clădit o relație bazată pe încredere.
Sunt minus zece grade...
Îl simpatizam, mă simpatiza, ne simpatizam reciproc.
Era un om bun.
Sigur se poate face?
Bineînțeles. Ai cuvântul meu.
Pentru mine, familia e tot ce contează.
Când a avut loc asediul Nord-Ost,
Putin l-a prezentat drept un 11 septembrie rusesc, iar americanii l-au crezut.
În tabăra noastră, nimeni nu voia să fie răspunzător de un nou Trade Center.
Sunt circumstanțe extraordinare.
Rușii spuneau că au dovezi
privind un atac iminent asupra ambasadei noastre din Budapesta.
Dar voiau ceva în schimbul lor.
Ambasada e în pericol. Trebuie să aflăm despre ce e vorba.
Ar putea muri sute de compatrioți ai noștri.
Rușii vor ceva...
Șefii au început să discute despre trădarea unei surse,
apoi l-au ales pe Ilyas.
Știu că ai petrecut mult timp cu el.
Toți petrecem mult timp întreținând relațiile astea,
dar valoarea lor e dată de felul în care-i folosim...
Astea sunt numai minciuni!
Am trădat o sursă?
Sursa mea.
Dumnezeule, Henry!
Nu știam. Îmi pare rău.
Până acum am crezut că tu ai dat-o în bară la Moscova.
M-au transferat,
în caz că rușii se foloseau de Ilyas ca să pună mâna pe mine.
A ajuns la Teheran.
Dar nu era radical când l-am cunoscut eu.
Avea încredere în mine, era sursa mea, iar noi l-am dat pe mâna rușilor.
Crezi că-l poți găsi?
E o pierdere de timp.
Trebuie să intrăm în avion sau să le dăm ce vor.
Da. Doamne... Stai să discut cu Vick.
Oamenii ăștia nu glumesc, Bill.
Nu vrem să-și piardă răbdarea.
Există o procedură. Stai să vorbesc cu Vick!
Să vedem ce zic politicienii.
La dracu'!
E în regulă.
N-a fost vina ta.
E foarte simplu.
Ignorăm minciunile și falsitatea
și avem grijă de ai noștri.
Străinii ăia nu sunt de-ai noștri.
Doar noi contăm.
Nu vreau să fiu responsabil decât pentru tine.
M-am gândit.
Mută-te cu mine.
Știu ce fel de oameni suntem.
Știu că nu ne grăbim și suntem precauți,
ne izolăm emoțional,
dar nu vreau să pierd asta. Nu pot.
Te iubesc.
- Mă iubești? - Da.
- Mai vreți vin? - O să încerc unul roșu.
- Vreți să vedeți meniul de vinuri? - Recomandă-mi tu ceva.
- Să văd ce găsesc. - Mulțumesc.
O să-ți placă asta.
Poți să spui ce vrei despre California,
dar peștele e proaspăt.
Nu mai mănânc animale de uscat.
- Dar ți-a plăcut slănina. - Mi-ai spus să-mi fac de cap.
Mai fă-ți un pic de cap!
Mi-am făcut destul.
Îmi pare foarte rău.
Nu-i nimic.
Ștergem noi.
Scuzați-mă!
O să se termine în curând.
După ce frații noștri o să fie eliberați, vă dăm drumul.
Frați și surori,
sunteți implicați într-un mare conflict născut din iubire.
Iubirea de Allah, iubire de părinți și copii.
Bunicule, știu că tu înțelegi.
Am mai primit un mesaj de la Ahmed.
„Anulați atacul. Au o cameră la trenul de aterizare.
„Nu am idee cum, dar e clar că știu ce fac.
„Sugerez să le oferim ce au cerut, altfel, toată lumea o să moară.”
Dumnezeule!
Cum au instalat o cameră în exteriorul avionului?
Orice încărcător de bagaje poate s-o fixeze pe fuzelaj.
Puteau s-o facă la Istanbul.
A văzut cineva camera asta?
Austriecii au fost cu ochii pe avion toată ziua.
Nimeni n-a văzut nimic ieșit din comun?
- Asta nu înseamnă că nu există. - Doamne!
Austriecii ce spun?
Ei nu știu de Ahmed. Încercăm să păstrăm secretul.
E un avion plin de oameni îngroziți, în pericol de moarte,
iar noi nu le putem spune austriecilor despre Ahmed?
Cei de la Langley decid.
Ernst?
Știi cum e. Nu i-am verificat pe austrieci.
Celia are dreptate. Trebuie să împărtășim informațiile.
Îmi amintesc că Bill a plecat de la birou în acea seară
la scurt timp după al treilea mesaj al lui Ahmed.
Știi de ce?
Sally se îmbolnăvise iar de una dintre bolile ei pasiv-agresive.
Trebuie să mă duc acasă. Probabil că vin mai târziu.
- Să mă suni. - Bine.
N-am apucat să încui. Poți s-o faci tu? Pa!
Noapte bună, Bill!
Sally era mereu scuza lui perfectă.
Ce vrei să spui?
Scuză-mă... Mă acuzi de ceva?
Știi câți ani de viață am dăruit patriei?
Cât am mințit, cât de duplicitar am fost?
Toți am făcut asta. Nu te-a obligat nimeni.
Ai în față viitorul tău. Așa ajungi.
- Eu încă mai am boașe. - Du-te în mă-ta!
Ce face Sally?
Ce jeg infect ești!
Cum îndrăznești să mă acuzi?
Când o să te acuz de colaborare cu dușmanii Americii, o să știi.
O să te țină de brațe doi tipi solizi.
N-o să fim într-un bar, ci într-un subsol din România.
Da.
Bill a plecat de la birou să se ocupe de Sally. Cât era ceasul?
În jur de 21:00, 21:30.
Și după aceea ai lucrat tu din biroul lui.
Ce făceau cei rămași?
Încercam să controlăm situația.
Owen era ocupat cu partea de cibernetică.
Ernst și Leila vorbeau cu informatorii lor.
Vick informa Washingtonul.
Și tu?
Eu reciteam informațiile, să văd dacă ne-a scăpat ceva.
Uneori m-am întrebat dacă Ilyas nu a ales Viena din cauza ta.
De ce ar face asta?
Nu știu.
Să te ațâțe.
Nu cred că a ales Viena pentru o răzbunare personală.
FIICĂ - DECEDATĂ (6 ANI) FEBRUARIE 2004
„Patru atacatori, două arme. Copiii la clasa întâi.
„Atacați pe la trenul de aterizare din spate.”
„Anulați atacul. Au o cameră la trenul de aterizare.”
„Șeful teroriștilor vorbește rusă la telefon. N-am cum să traduc.”
„Nu am idee cum,
„dar e clar că știu ce fac.”
„Nu am.”
„N-am.”
Ahmed era principala noastră șansă de a-i salva pe oameni,
dar ceva nu era în regulă.
Sigur că am remarcat diferența dintre primul și ultimul mesaj.
Fraze complete,
de parcă avea timp să scrie corect gramatical.
Nimeni n-a făcut nimic?
Mai târziu, Vick m-a chemat în birou
și am discutat despre problema evidentă.
- Doar voi doi? - Da.
Trebuia să luăm în calcul posibilitatea
că nu mai discutăm cu Ahmed.
În cazul ăsta, cine l-a dat de gol?
Nici măcar austriecii nu știau că e la bord.
Ai discutat cu Celia?
Nu. Era unul dintre suspecți, ca toată lumea.
Era o anomalie.
Ahmed ne spusese cum erau dispuși ostaticii, sugerase un plan de atac.
Brusc, tonul lui se schimbase, ne sugera să cooperăm.
Poate că își dăduse seama că planul lui n-ar fi funcționat.
Nu era doar asta.
De ce, brusc, vorbea ca alt om?
Când au sosit agenții de contraspionaj de la sediul central,
cum le-ai explicat asta?
N-am făcut-o.
Nu?
N-avea rost.
Se terminase.
Eșuaserăm.
Dacă am fi început să strigăm „cârtiță”, s-ar fi zis cu noi toți.
Ai bănuit că cineva din secție îl trădase pe Ahmed?
Nu puteau fi austriecii. Ei nici nu știau de existența lui.
De asta ai cerut istoricul apelurilor?
Ce ai descoperit?
Te-ai uitat și tu pe listele alea. Nu-i așa?
De ce se uita Celia pe istoricul apelurilor?
Nu știam că a făcut asta.
În seara aceea, după ce ai plecat.
Ce crezi că a descoperit?
Nu știu.
Spune-mi tu!
Ce ar face dacă ar descoperi că șeful pe care-l adoră
a dat niște telefoane dubioase?
Că a sunat în Iran.
Ce?
Un apel direct de pe telefonul tău la un număr din Teheran.
O discuție de jumătate de minut, la 21:03.
E șocant că cineva implicat în afaceri secrete
ar suna de la telefonul din birou.
Dar prostia e prezentă și în relațiile internaționale.
Cauți un țap ispășitor.
Oricine îmi putea folosi telefonul. Chiar și tu.
Celia?
- Vick... - Să nu dăm vina pe alții!
E sub demnitatea noastră. Studiem dovezile și faptele.
Doar doi oameni aveau acces la telefonul din biroul tău,
așa că nu-ți bate joc de mine.
Nu vrei să ajungi subiectul anchetei mele.
Vorbește-mi despre Celia.
Da?
Cine e?
Chelnerița se simte bine?
Poftim?
Părea tulburată.
E bine. E gravidă în luna a doua.
- Fantastic! - A avut grețuri toată ziua.
- Biata de ea! - Pleacă acasă mai devreme.
- Dar o înlocuiesc eu. - Spune-i că sper să-și revină.
Așa o să fac.
De ce nu dai vina pe Owen Lassiter? Doar s-a sinucis.
N-a fost găsită nicio explicație.
O poveste de dragoste sfârșită prost, dar asta după 127.
Vinovăția i-a distrus relația, vinovăția și singurătatea l-au distrus pe el.
E justificarea perfectă, iar el nu se poate apăra.
Unchiul lui e în comisia pentru siguranță națională și afaceri guvernamentale.
Dar Ernst?
Ernst e consilierul directorului adjunct. E prea sus pentru mine.
Există o victimă mai facilă.
Se ducea frecvent la moschee.
A plâns foarte mult la final. Mai știi?
Și tu?
Vick m-a declarat nevinovat.
Serios?
Nici eu nu vreau să fac asta.
- Ai văzut? - Ce s-a întâmplat?
Acum zece minute au ucis un pasager.
E cumplit.
Luați-vă spionul!
Lucrurile pe care nu le știm mă supără.
Ce s-a întâmplat în avion...
Nu pot să uit.
Dacă aș fi fost unul dintre pasageri?
Aș fi ripostat?
De când îi am pe Ginny și Evan, coșmarurile au devenit insuportabile.
În vis, sunt paralizată.
Mă agăț de speranța că, dacă fac tot ce-mi cer...
totul o să fie bine.
- Copiii. - Nu.
Dă-mi copiii acum!
Te rog, nu le face rău.
- Copiii vin cu mine. - Mami!
Mami!
Nu. Unde îi duci?
Nu plânge!
Nu-i salvez niciodată.
Îmi pare rău.
Care sunt ultimele informații?
Atacul a fost anulat.
Austriecii s-au speriat când Ahmed a fost ucis.
Eliberează prizonierii?
Merkel a adus prizonierii ei aici,
dar germanii încă insistă să negocieze.
Unde ești?
Acasă. Plec acum.
Așteaptă-mă!
Asta nu pot să înțeleg la noaptea aia.
Eram la secție.
Urma să ne mutăm împreună.
Te-ai uitat pe istoricul apelurilor, Ahmed a murit...
Și ai venit la mine acasă.
A doua zi dimineață m-ai părăsit.
Ce era între noi era real.
Nu-i așa?
Așa mi se părea.
De ce ai fugit?
Aș fi preferat să mă interoghezi.
M-ai convins.
De ce anume?
Că ești foarte convingătoare.
Te simți bine?
Vin imediat.
Totul merge conform planului?
Piccolo?
Treble.
Ce naiba cauți aici?
Studiez teritoriul.
Vrei să știi cum mi-am dat seama cine ești?
Fiecare are metodele lui.
Pari mai bătrân de aproape.
N-ar trebui să fii aici.
Era să nu mă primească.
Se pare că nu sunt îmbrăcat destul de elegant.
Era să fac o scenă.
Planul mai e valabil?
Nu știu.
Îți cer acceptul înainte s-o fac.
Ajunge să spui „da” sau „nu”.
Vorbește-mi despre anchetatorii de la contraspionaj.
Erau niște ticăloși.
Ce au spus despre istoricul apelurilor?
N-au spus nimic.
Când i-ai informat despre istoricul apelurilor.
Nu i-am informat.
Bănuiai că Ahmed fusese trădat.
Găsiseși un apel suspect.
Dar n-ai anunțat sediul central?
Știi la ce m-am gândit când am găsit numărul ăla în liste?
M-am gândit că Bill ne trădase.
Nu înțelegeam de ce sau cum fusese atras în porcăria asta.
Iar când Ahmed a fost ucis...
am fugit la tine.
L-au ucis pe Ahmed.
Poftim?
L-au împușcat în cap.
La naiba!
Amândoi știam că nu Bill sunase.
Dacă nu Bill, cine a fost?
Toată diversiunea asta...
Chiar crezi că schimbă ceva?
Ce e?
Există o limită de timp.
O să se sfârșească.
Facem tot ce putem.
Erai singurul care-l cunoștea pe Ilyas de dinainte...
E un avion plin de oameni îngroziți,
iar noi nu le putem spune austriecilor despre Ahmed?
Singurul care avea o legătură.
Ernst?
Știi cum e. Nu i-am verificat pe austrieci.
Celia are dreptate.
Știai că asta te face vulnerabil, așa că ai sădit dezinformări,
în caz că se face o anchetă.
N-aveai niciun drept.
Atâtea minciuni...
chiar și între îndrăgostiți.
Te simți bine?
Da.
Ne vedem la secție.
Am văzut numărul pe telefonul tău.
În ultima dimineață, când erai la duș.
O sută douăzeci de oameni.
Copii.
Cine ești?
Știi cine sunt, Ce.
E timpul să ne transmitem mesajul.
E numai vina voastră.
Vorbim în numele victimelor din întreaga lume.
În timp ce rachetele voastre continuă să ne lovească poporul...
noi o să ripostăm.
Austriecii spun că sunt morți.
Teroriștii, pasagerii, echipajul. Toată lumea.
De unde știu?
Acum cinci minute, au primit un mesaj. „Al Da'irat nu negociază.”
Aveau camere de înaltă rezoluție în cabină.
Ambii piloți au murit pe scaunele lor.
Împușcați?
Credem că au fost sufocați.
E gaz sarin.
Trebuie să aducem atropină și pralidoximă.
Nu. Nu intrăm până nu aflăm mai multe.
Vrei să-i lăsăm să moară?
Au postat pe internet o filmare din avion.
Când i-au omorât pe toți, n-am știut ce să fac.
Poate că erai nevinovat.
Poate că numărul ăla n-avea legătură cu Ilyas.
Nu spun că am crezut asta,
dar mi-o doream.
Pentru că te iubeam.
Așa că am încercat să uit ce văzusem.
Celia!
Și am plecat.
Iar după opt ani îl ataci pe Bill?
Și pe mine?
Mi-ai distruge viața...
ca s-o salvezi pe a ta.
Karl Stein?
Sunt Celia Favreau.
E afară. A treia bancă pe stânga.
Am preluat restaurantul.
Aducem un chelner și un barman din DC.
Și vreo doi clienți.
Nu știu dacă pot să fac asta.
Tu ai venit la noi, Celia.
Știai ce înseamnă.
Freddy o s-o facă.
Nu-i atinge paharul de vin.
Cum știu că scap pentru totdeauna?
Două surse independente, aceeași poveste.
E suficient pentru mine.
După asta, nu vreau să mă mai căutați niciodată.
- Ai cuvântul meu. - Mă cac pe cuvântul tău!
Lăsați-mi familia în pace!
Cine e?
Henry, ascultă-mă!
O să spună că te-ai sinucis.
Nu mai ai mult de trăit.
Ținutul vinurilor.
Nu înțeleg de ce ai făcut-o.
De ce, Henry?
Am făcut-o pentru tine.
Pentru că te iubesc.
Nu înțeleg ce vrei să spui.
Îl cheamă Ilyas Shishani. Credem că ar putea fi în Viena.
O să moară oameni, Tahar.
Nu-l cunosc.
Îmi pare rău, am o întâlnire.
Henry.
Ilyas.
Nu te-am văzut de mult.
Ce cauți aici?
Haide!
Îți amintești Moscova, Henry?
Vorbeai atât de mult despre încredere, că aproape te-am crezut.
Tu ai plănuit-o?
Deturnarea?
Le-ai dat numele meu rușilor.
Spețnaz.
Oameni duri.
N-am văzut soarele șase luni.
Am fost torturat.
Piciorul...
mi-a fost rupt și pus la loc strâmb.
M-au făcut terorist.
Timidul Ilyas,
care face pâine și le vinde secrete americanilor.
Cum crezi că a fost afectată fiica mea?
Și-a văzut tatăl rupt în bătaie.
Luat de lângă ea.
Nu știa dacă trăiesc sau nu.
Te-am căutat. Nu te-am găsit.
Am fugit în Iran.
Fiica mea a murit acolo.
Avea doar șase ani.
Pentru că nu aveau medicamente.
De ce?
Din cauza sancțiunilor americane.
Scoate-ți telefonul și sună-ți iubita!
Celia Harrison.
Poftim?
- Fă-o! - De ce?
- Fă-o! - Ce vrei de la mine?
Fă-o!
Henry Pelham.
E cu mine.
Ascultă!
Celia Harrison.
Am înțeles că deții informații despre zborul 127.
Ilyas, ascultă-mă!
Putem găsi o soluție. Facem ce vrei tu.
Dacă vrei bani, imunitate, le pot obține.
Liniștește-te, Henry!
Deții informații sau nu?
Vreau să mă asigur că-mi răspunzi la întrebări.
N-ai încredere în mine?
N-am vrut să te jignesc.
O să-mi spui ce știu americanii și austriecii.
O să-mi spui ce pun la cale.
Nu pot să fac asta, Ilyas.
Am pus mâna pe ea!
Avem nevoie de putere.
Puterea e dată de bani.
Când un om nu obține puterea dată de bani,
încearcă s-o obțină prin violență.
Atac direct la trenul de aterizare. Dă-i drumul!
- Știu că asta nu e tot. - Dă-i drumul!
Spune-mi prin informațiile tale cât valorează fata.
A trebuit să-i ofer ceva.
Identitatea lui Ahmed.
Speram că o să atace avionul, că o să...
elibereze ostaticii.
A trebuit să aleg, te-am ales pe tine.
Viața e foarte prețioasă, Henry.
Aveau deja numele tău.
Ilyas le-a spus.
Eu doar le-am confirmat.
Am crezut că am o șansă.
Poate că am avut o șansă.
Atâția ani...
Sunt foarte obosit.
Îmi pare rău.
Te iubesc.
Ar trebui să pleci.
Nu.
Ar trebui să pleci.
De ce nu mi-ai spus?
De ce... De ce nu mi-ai spus?
Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Nu mă atinge!
Piccolo?
Treble.
O văd.
E în fața mea.
Pot să o execut curat, dar trebuie s-o fac acum.
Acționez?
Piccolo?
Ai spus „da”?
Piccolo, am nevoie de confirmare.
S-a rezolvat.
Nu dormi încă?
Hai la culcare!
Mami, mă strângi prea tare!
Bună!
Subtitrarea: Robert Ciubotaru
redactor Cristian Brînză