Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Byd velkommen til vores vært, Amy Schumer.
Tak.
Mange tak.
Jeg fortjener det. Totalt.
Vær søde at sætte jer ned.
Tak.
Har vi ikke haft corona endnu, har vi fået det nu.
Bare ærgerligt.
Jeg har ikke haft corona.
Hvem ellers? Klap, hvis I ikke har haft corona.
I ser selvtilfredse ud... Ja!
Og de andre ser på jer og tænker: "Fuck dig."
Men nej, beklager, vi har ikke haft det endnu. Undskyld.
Gud vælger, hvem han beskytter.
Nej. Vi får det. Vi får det i aften.
Så...
Mon I ved det? Jeg har fået en baby.
Tak.
Tak. Ikke dårligt efter et år, vel?
Der er gået tre år.
Jeg har ikke lavet en babybog til min søn.
Min mor vil have mig til det. Jeg kan bare ikke.
Hun havde babybøger om os alle.
Men en babybog får en til at tænke på
en masse tænder, hår og fingeraftryk.
Det er som en seriemorders dagbog.
Hun skrev en milepæl ned, som jeg så for nylig.
Tænk, at hun fremhævede det.
Der stod: "Amy er 24 måneder og kan nu se op til tre timers fjernsyn."
Det var hun stolt over.
Min søn passerer den milepæl dagligt, så bare rolig.
Folk spørger: "Hvor megen skærmtid?" Jeg svarer: "Komplet. Altid."
Min mor laver scrapbøger til mig, som folk hører om og siger:
"Nårh." Men hun klistrer alt ind.
Ting, jeg har forsøgt at undgå.
Der kan efter en tabloid stå: "Amy Schumer: Gravid eller bare fed?"
i bogen.
Har jeg brug for at huske på det?
Vores søn hedder Gene.
Ja, han er nuser.
Han blev kaldt Gene efter min mands mor.
Hun hed Jean.
Hun døde, så det er trist...
...men ikke at have en svigermor?
Undskyld!
Jeg må have gjort noget rigtigt i et tidligere liv, undskyld!
Så hans fornavn er Gene,
og hans mellemnavn er Attell
efter Dave Attell, den utrolige komiker.
Han er en gammel ven af familien.
Og min mands efternavn er Fischer.
Derfor tager jeg aldrig hans efternavn,
for jeg vil ikke være Amy Fischer.
Folk på min alder kan måske huske lolitaen fra Long Island,
som forsøgte at dræbe sin kærestes hustru.
Nå, men vi navngiver vores søn
og så efter en måned som nybagt mor,
slet ikke en udsat tid,
indser jeg, at vi har kaldt vores søn
Gene Attell. Genital.
Genital sprække...
Har andre begået sådan en bummert? Sikkert ikke.
Så vi ændrede straks hans mellemnavn.
Jeg håber, det er bedre. Vi ændrede det til "Dinglebær".
Går det an i skolen?
Min søn så min rygtatovering for første gang.
Det er en sjov samtale, ikke?
Han sagde: "Hvad er det?" Og jeg forklarede ham:
"Din mor er en taber."
Okay.
Man prøver så ihærdigt på at være en god forælder, og...
Man bliver ikke bedre.
Man bliver bare vant til at fucke op.
Det er det, det handler om.
Man bliver vant til det.
Jeg har vist ham Disney-film. Det har været sjovt.
Men de er alle så problematiske.
Hvis I har børn og så Disney-film med dem,
så står der før alle Disney-film nu,
der står:
"Hør, vi fuckede op."
Der står: "Vi fuckede op dengang,
og nu undskylder vi,
og vi lader det ligge,
men det er fucket op." Og det passer.
Og jeg siger: "Hvad taler I om? Det er Peter Pan."
Vi begynder på Peter Pan.
Alle de indfødte, de viser: "Ugh, ugh". Forfærdeligt.
Så ufedt. "Det er ikke godt. Hvad ellers?"
Alle kvinderne i de film...
...i Peter Pan er der havfruer.
I ved havfruer? Topløse, men med langt hår.
De taler sagte.
"Åh, Peter
Vi savner dig så meget, Peter.
Åh, vi er så våde. Vi er havfruer!"
"Okay, det kan man ikke se!"
Og glem Junglebogen.
Så jeg tænkte: "Vi skruer frem, lad os se de nye."
Jeg hørte, at To på flugt var sød, så den så vi.
Den handler om Rapunzel, Rapunzel med det lange, blonde hår.
Og spoiler-advarsel: hvis man klipper Rapunzels hår,
sker der noget grusomt.
Det bliver brunt.
Og det sker.
Hendes hår bliver klippet, og så får hun kort brunt hår.
Hun er modbydelig!
Men skønt hun er hæslig,
elsker prinsen hende alligevel.
Er det ikke smukt?
Det skal min søn vokse op med.
Jeg har en dårlig vane, når jeg læser op for ham,
hvilket jeg gør, fordi jeg er en helt.
Hver gang der bare er en lidt attraktiv blond kvinde i en bog,
siger jeg: "Hvem ligner det?"
Som i Guldlok og de tre bjørne, og jeg spørger: Guldlok, hvem...?
Minder hun dig om nogen?"
Han siger: "Moar!" Og jeg tænker: "Gudskelov!"
Når han ser en bjørn, siger han: "Moar!"
Jeg siger: "Kun når jeg hjælper dig på gled, okay?"
I er et skønt publikum.
Vi får en sjov aften sammen.
Det er en utrolig række af nogle af mine bedste venner
og yndlingskomikere,
og vi er her for at rase ud over vores familier,
så vi er glade for, I vil gøre det med os.
Så for at give startskuddet, mine damer og herrer, byd velkommen til Ron Funches!
Hej!
Tak.
Sikke et sjovt show. Vi skal tale om familier? Jeg elsker familier.
Jeg klarer mig godt. Min familie har det godt.
Jeg har lige haft bryllupsdag. Det er vidunderligt.
Ja.
Det er mit andet ægteskab, så jeg tror, det her holder.
Er det dit første ægteskab, anbefaler jeg,
at du får det overstået.
Du er ikke i din endelige udformning.
Efter mit første ægteskab var jeg bange for at være skadet gods
og uden interesse, men det er det stikmodsatte.
Jeg vidste mere om mig selv, hvad jeg kunne lide og ikke lide.
Jeg ved, hvor godt mit ægteskab er nu,
for jeg kan basere det på, hvor røvsygt mit første ægteskab var.
Og jeg er ikke den slags komiker, der kan lide at svine sin eks til,
vi blev bare gift for unge.
Vi stolede ikke på hinanden eller respekterede hinanden.
Jeg var lidt større dengang,
og hun ville have, jeg gik i tøj
med kæmpe hunde på.
Eller også bare en masse blomstermotiver og kakishorts.
Jeg skulle ligne en sort Gabriel Iglesias.
Hun gjorde mig afskyelig.
Men min kone i dag vil have, at jeg er sexet.
Før jeg går hjemmefra, tjekker hun mit hår.
Jeg skal være velklædt.
Jeg skal være lækker.
Det er et godt ægteskab.
Tak.
Jeg vidste ikke, at ægteskab kunne være sjovt.
Jeg troede, det var en konstant kamp.
Jeg vidste ikke, at ægteskab var at hænge ud sammen,
grine
og se Seinfeld hele dagen,
indtil man fik suttet pik.
Opsummerer man ægteskab til den ene sætning,
er det ved Gud smukt.
Specielt når man ved, hvor ofte jeg har set Seinfeld hele dagen
uden at få suttet pik.
Men ikke længere.
Nu bliver jeg ophidset, bare jeg hører temasangen.
Så snart jeg hører: "Bum-bum-da-bum",
tænker jeg: "Åh, jeg må finde den hårelastik!"
Meget er fokuseret på den hårelastik.
Man skal være betænksom.
Min kone er en betænksom person.
Da vi mødtes, havde jeg været gift og havde allerede min søn.
Jeg tænkte: "Det bliver mit fokus."
Men hun kom ind i mit liv og var sådan en sød person.
Hun blev ved med at stille mig det samme spørgsmål,
indtil hun møvede sig ind i mit hjerte.
Og jeg vil fortælle, hvad hun spurgte om,
i fald I har brug for at fange en mand.
Min kone blev ved med at spørge...
...om jeg drak nok vand.
Vi vidste begge to, at svaret var nej.
Men det virkelige spørgsmål er: "Hvad fanden kommer det dig ved?"
Men det var, fordi hun var interesseret i mig.
Hun var interesseret i min trivsel.
Og jeg kunne ikke lide det i begyndelsen.
Jeg var vant til de her vampyrkællinger fra Los Angeles.
Men hun blev ved.
Jeg inviterede hende ud
og hentede hende, ringede på,
og hun åbnede døren, og ved I, hvad hun havde parat?
En flaske vand.
Var jeg så heldig at få hende med hjem og overnatte,
ville jeg vågne næste morgen, vende mig rundt, og hun ville være væk.
Men ved I, hvad der ville være i stedet?
Vandflasken!
En dag slog det mig,
og jeg tænkte: "Årh...
...ingen kælling har før interesseret sig for mit væskeindtag!"
Efter mit første ægteskab drak jeg ikke vand fem år i træk.
Ingen sagde et ord.
Og jeg rendte rundt med gulsot, det var forfærdeligt.
Jeg elsker også ved min kone, at hun er en skøn stedmor.
Jeg har været enlig far det meste af mit liv
med en søn, der fik diagnosticeret autisme som toårig.
Vi har været igennem terapi,
anfald, problemer, og jeg er stolt over, at han nu
er en 19-årig student.
Han arbejder for en købmand.
Det gjorde jeg selv som 19-årig,
lidt før jeg fik ham.
Så jeg tænker: Så længe du ikke boller nogen tyk i de næste seks måneder,
styrer du for vildt!"
Han har god disciplin. Jeg ved ikke, hvor det kommer fra.
Jeg har aldrig lært ham det.
Jeg anede ikke hvordan,
når man har en teenager med autisme.
Jeg anede ikke, hvad der skyldtes teenagealderen
eller hvad der skyldtes autismen.
Jeg ved ikke, hvad det var,
der fik ham til at downloade 60 afsnit af The Price is Right.
Men jeg ved, at det er unormalt.
The Price is Right er et fint program, men det er det samme program hver dag!
"Behøvede du at fylde hele videooptageren med The Price is Right?"
Han svarede: "Jeg prøver bare at føre sæsonstatistik, far."
"Okay, så det er autismen."
Bliv endelig ved.
Jeg elsker at se ham blive voksen. Han har sine egne favoritter.
Jeg er vild med at dele en Spotify-konto med min søn.
Sidst på året får jeg en aktivitetsrapport, bare skønt.
Jeg finder ud af, hvilken sang en autistisk teenager
udpeger som årets hotteste.
Det viser sig, at min søns yndlingssang,
det er ved Gud sandt...
...bare var lyden...
...af bier...
...der summede på en eng.
Nej!
Det er sødt, når man ikke bor med det.
Men prøv at komme hjem til det hver dag.
Man kan ikke være forælder.
Man kan ikke sige: "Hey, gider du godt skrue ned...
...for den dejlige sommerdag?"
Han siger bare: "Far, du forstår ikke min generations musiksmag."
Du må åbne sindet. Det kan stå dig bi."
Tak, fordi I lyttede, jeg er Rob Funches.
-Hej, Amy! -Hej, Ron!
-Hej! -Flot klaret! Hej hej!
Er Rob Funches ikke sjov?
I er et godt publikum.
Fortsæt med den energi. Mine damer og herrer,
byd velkommen til Jaye McBride!
Fedt! Mange tak.
Det er skønt at gå ud uden mundbind.
Ikke?
Jeg havde en fyr, der nægtede at have sex uden maske.
Jeg ved det, og det var længe før pandemien.
Det var ikke engang et mundbind, men som en Spider-Man maske.
"Nu har jeg dig, Web Slinger!"
Man tager, hvad man kan få, ikke?
Jeg har haft svært ved at date. Som trans.
Det har I allerede regnet ud...
Se jer lige, sådan et bundt L.A.-detektiver.
I tænker alle: "Jeg er fra Kansas, ikke fra Mars, jeg kan se det."
Det underlige er, at jeg ikke var trans, før jeg blev vaccineret.
Skide Johnson & Johnson, på æresord.
En indsprøjtning, rend mig.
Nej, jeg skiftede for 15 år siden,
hvilket, åh nej, tak...
Klap ikke. Jeg gjorde det for at være med i OL.
Jeg er ikke en helt.
Men jeg vidste det tidligt, virkelig tidligt,
da jeg var fem, og vi fik hunden kastreret,
råbte jeg bagved: "Min tur næste gang!"
Jeg blev katolsk opdraget, så det var svært.
Jeg ved det. Jeg er irsk katolik.
Min bedstemor fik ti børn.
Ti.
Det er en god katolsk kvinde.
Hun havde to aborter,
så hun var gravid 12 gange på 16 år.
Jeg ved det.
Hun havde ikke det månedlige, der gik år.
Min bedstemor var gammeldags.
Hun var...
Hun sagde engang, at hun ikke troede på homoseksuelle.
"Jeg tror ikke på homoseksuelle."
Det er underligt, for hun troede på engle, nisser og fabldyr.
Jeg har en onkel, der er præst.
Han sagde: "Jeg har ikke lyst til at se dig optræde,
for jeg vil ikke høre om, at du har sex med en mand."
Så jeg sendte ham billeder.
Sådan reagerede han ikke.
Folk siger: "Blev du opdraget mere religiøst,
var du blevet normal."
"Skat, jeg var messedreng.
Og jeg elskede det!"
Nej, præsten hverken rørte mig, slog mig eller forulempede mig.
Og jeg prøvede alt.
Jeg sagde: "Fader, denne skriftestol er for varm til bukser."
Min far troede, det gjorde mig til en mand at være messedreng,
men åbenbart var det ikke nok at gå rundt i kjole og drikke vin hele dagen.
Min far var ikke glad for det.
Som lille spurgte jeg:
"Far, hvad kalder man en dreng, som vil være pige?"
Han svarede: "Det ved jeg ikke, men de får ingen isvaffel!"
Grusomt, ikke? Bare rolig, han dør til sidst.
Nogle af jer elsker sort humor eller hader jeres far.
Min far døde ved juletid. Det var hårdt.
Hvad skulle jeg ønske, når det allerede var blevet opfyldt?
Så jeg er i terapi.
Tak.
Jeg er i terapi.
Jeg har talt meget om min mor.
Min mor døde, og...
I tænker nok: "Av, død mor, død far.
Hvad bliver det næste, Lille forældreløse Tranny?"
Vi taler meget om min mor. Min mor var skøn.
Min terapeut siger, jeg bør tale med min mor hver dag,
og det virker lidt skørt,
så jeg taler med mannequinen på loftet,
som jeg har givet hendes tøj på.
Men min mor var skøn.
Hun var som Martha Stewart.
En forbryder, der kunne lave mad.
Da jeg først sprang ud som trans, tog det hende et stykke tid.
Hun sagde, at hun havde bedt til Gud bagefter.
Det giver mening, for en midaldrende hvid kvinde,
går til manageren, hvis hun er utilfreds.
Var det lidt for tæt på, L.A.?
Jeg prøver stadig at behage min mor.
Da hun døde,
ville jeg gøre noget godt.
Jeg ville sprede de jordiske rester på hendes yndlingssteder.
Byen, jeg voksede op i, Westport, New York.
Den ligger i Adirondack-bjergene ved Lake Champlain.
Klap ikke, I er ikke derfra.
Der er smukt. Jeg kører seks timer og går i gang.
Der kommer en løbende:
"Det kan du ikke gøre!"
Og jeg spørger: "Hvorfor?"
"Du skal kremere hende først."
Så jeg lagde hende tilbage i affaldsposen.
Hun er på yndlingssted nummer to.
Bag en Arby's.
Derfor blev jeg forsinket i aften...
Jeg har tre brødre.
Det var underligt.
Vores forældre var nærige,
så når de fyldte badekarret op, var det én gang.
Og vi måtte alle dele det.
Det er slemt.
Er man den sidste, er det som Hudson River ved lavvande.
Og jeg sidder deri en dag og kigger ned
og tænker: "Det er ulækkert.
Jeg er 32 år..."
En bror slog hånden af mig, fordi jeg var trans,
men det er fint. Jeg sætter mig på den høje hest.
Da han og hans kone fik et barn, sendte jeg et sødt kort.
Der stod: "Tillykke, det er en dreng!
...Indtil videre!"
Mange tak.
Jaye McBride, lad os give hende en hånd.
Sådan!
Jeg ved kke, om I er fortrolige med Oscars,
men jeg er medvært i år.
Ja. Og...
Vi så alle, det triste der skete.
Jessica Chastain vandt.
Det var virkelig trist, at Will Smith slog Chris Rock.
Det var totalt nedtur, chokerende,
men det var vel, som om
han kom i en lille slåskamp, og hans mor blev bange.
Jeg ved det ikke.
Jeg blev censureret.
Der var et par ting, jeg ikke måtte sige.
Så jeg siger det nu.
I er vist nogle værre nogle.
Hvorfor sagde de nej?
Så min mand slikkede mig,
eller som han kalder det: "Squid Game."
Så...
...han er i min Nightmare Alley...
...mit House of Gucci.
Og jeg siger: "C'mon, C'mon."
Han siger: "tick, tick... BOOM!" Ren Belfast.
Jeg sagde: "Kom i min Dune," og vores søn blev født.
Hvad siger I?
Lad os gå videre. Mine damer og herrer,
byd velkommen til Christina P!
Hejsa!
Hejsa, Los Angeles.
Jeg er flyttet til Texas. Jeg boede i Angelino i 44 år.
Jeg føler mig skyldig over at være her.
Jeg føler mig som en fraskilt far,
der er kommet for at besøge sine børn.
"Hør, jeg elsker jeres mor, men jeg måtte væk."
I forstår det ikke.
De bar N95 alene i deres biler.
Det var skide...
Men jo...
Jeg er en totalt midaldrende mor nu.
Ja, tak.
Og alt gør mig tyk.
Og jeg bor i Texas, så det eneste, jeg kan spise uden kalorier,
er Klonopin.
Jeg elske det. Jeg dypper det bare i barbecuesovs.
Og jeg kan lide syden, de er rigtig søde og cool,
men alt foregår i et iskoldt tempo.
De kender ikke til akutte behov.
Og så indså jeg: "Hvorfor har jeg travlt?
Der er intet at lave."
Hvorfor skynder jeg mig til Chick-fil-A, før de lukker om søndagen?
Ved I, hvorfor de har lukket om søndagen?
Fordi...
Det er dagen, hvor de maler homoseksuelle
til deres kiks. De er så gode.
Og de tager homoseksuel sæd, og det er den orange sovs...
Lækkert.
De kristne er på den side, de er ikke...
Okay.
Jeg har været gift i 17 år,
og... Tak.
Og han tisser stadig på mig i badet, så det er fedt.
Og han gør det her klamme, hvor han søger øjenkontakt,
mens han gør det.
Og lader, som om han ikke ved, hvad der foregår.
Han stirrer på mig: "Kan du lugte det?"
Kan du lugte det? Det lugter ækelt.
"Kan du lugte det?"
"Nej, jeg har lige haft corona."
Corona være velsignet.
Så jeg har en treårig dreng, en seksårig dreng
og en mand,
så jeg har set flere pikke end i et afsnit af Euphoria.
Elsker I ikke Euphoria?
Det er en serie for midaldrende mødre. Jeg ved det.
Euphoria er Cobra Kai med bryster. Så fed.
Så folk siger altid: "Christina,
børn vokser op så hurtigt."
Jeg siger: "Gør de?
Hvad giver I dem at spise? For jeg gad godt sætte farten lidt op."
Okay?
Det er ikke børn, der gør mig modløs,
men forældreverdenen.
Der stilles for mange krav til forældre.
Jeg skal klæde mine børn i kønsneutralt organisk bomuld.
Jeg skal give dem legetøj, der ikke er kønsdiskriminerende.
Og de skal ammes indtil college. Vidste I det?
Der var en kvinde i min mødregruppe,
der ammede sin fireårige.
Undskyld, 208 uger gammel?
Bliver McKenzie afvænnet før sit afslutningsbal?
Mine forælrde gjorde ingenting.
Tidligere skulle forældre ikke gøre noget.
Min forældre gav mig ikke engang sikkerhedsbælte på i bilen.
Jeg sad bagi i min fars pickup
i en havestol,
så jeg kunne hænge ud og tagge gadeskilte.
Og når man blev stoppet af politiet, måtte man lege med deres pistol.
Men i dag flipper forældre ud.
Kender I de der curlingmødre?
Så jeg går i parken,
og det er min "alenetid."
Jeg tager en øl og slapper af.
Man lader dem løbe rundt. Det er parken til for.
-Ja. -Nemlig.
Så ser jeg de stakkels curlingmødre og forstår.
Sådan var jeg selv.
Og den mor, der vil gøre det rigtigt?
Hun vil bare gøre det rigtigt
og fortæller alt, hvad ungen gør, undervejs.
"Flot klaret, Cooper!
Ja, Cooper,
sæt foden på stigen.
Flot!
Sæt foden på stigen, Cooper, og løb over,
løb over, Cooper, flot klaret, Cooper!
Vil du have en snack, Cooper?
Hvad med en ostehaps?
Vand?
Cooper? Snack?"
Åh!
Indtil Cooper endelig ikke kan klare mere og siger:
"Jeg behøver plads!"
Jeg gav næsten det barn en highfive: "Se dig, du markerer grænser
over for din mor!
Det tog mig ti år i psykoterapi. Regnede du bare det ud?"
Og hold op med at sige til børn, at de skal være sig selv.
Hold op med det.
Det er de allerede.
Spørg mine sønner.
De er sikkert nøgne lige nu i indkørslen
og har kun cowboystøvler på.
Forleden kom min seksårige løbende
og sagde: "Hej, mor!
Vil du have en overraskelse?"
Så vendte han sig om og pruttede.
Timingen var upåklagelig.
Den treårige ser det
og siger præcis det samme:
"Hej, mor! Vil du se en overraskelse?"
Han vender sig om, spreder ballerne
og siger: "Lugt til min røv!
Lugt til den!"
Så jeg vil sige, de er ret bevidste om, hvem de er,
når de viser deres røv frem.
Og hold op med at sige, at køn ikke eksisterer.
At køn er socialt opbygget.
Folk, der siger det, har ikke opdraget drenge.
Er piger og drenge ens? Virkelig?
Har I set en seksårig pige tisse på et bål?
Og så være helt oppe at køre?
"Åh, kan du lugte det?
Kan du lugte det? Det lugter ækelt."
Godt, at ækelhed er genetisk betinget.
Mange tak, venner. Tak.
Det er en stor fornøjelse at præsentere min bedste ven.
Mine damer og herrer, byd velkommen til Rachel Feinstein!
Tak!
Tak, I er søde ved mig.
Underlig uge. Familien var på besøg.
Min mor er en mundfuld.
Har I sådan en forælder?
Min mor er uden grænser.
Hver gang vi er alene,
fortæller hun noget, jeg ikke vil vide.
Hun kan sige: "Et år ville jeg forlade din far."
"Det vil jeg ikke vide."
Hun siger: " Jeg kaldte det mit mørke år."
"Giver du årene titler?
Du underviser i LIA. Du kender ikke til mørke."
Sådan har jeg det med fremmede.
Jeg kan stå i en kø, nogen smiler til mig, og jeg:
"Jeg følte ikke, min far så mig. Han elskede mig, men..."
Det frygtede jeg, da jeg fik børn.
Ville jeg ikke føle samhørighed?
Det sker.
Jeg siger det til alle.
Til en grillfest siger nogen: "Hvor er hun sød."
Jeg svarer: "Skørt nok elsker jeg hende ikke.
Jeg føler irritation."
Og da jeg så elskede hende, sagde jeg:
"Vi elsker hende!" Min bror bad mig tie.
"De fleste formoder, du elsker dine børn.
Det er foruroligende." Det var fair feedback.
Hun er en rolling. Hun er to år.
Hun tømmer alle rum.
Det er, som om hun leder efter kokain
og har et døgn til at forlade landet,
før en narkohandler nakker hende.
Min mand er brandmand. Det tror jeg nok.
Tak. Han kan være stripper i brandmandskostume.
Det er mit liv nu.
Jeg går til brandmandsballer,
og han sætter mig af ved en rejerestaurant et sted.
Jeg er den eneste jøde. Kvinderne hedder Gina.
Der er et hav af Gina'er.
Rækker af høje, brune bryster med glimtende krucifikser.
Brandmænd lykønsker os på skræmmende vis,
når vi får børn.
"Sikke en smuk tingest.
Lillebitte pigebarn. Nyd hende nu. Mens hun er ung."
Hvorfor fornemmes det som en trussel?
"I sidste ende handler det om familie.
Husk det. Det handler om familie."
Det føles som at blive nakket i The Sopranos,
når I hilser på os.
Som om de skal til at indrømme noget,
de ikke længere kan holde tilbage.
"Ved du hvad? Dagene er lange
og årene er korte. Nyd hende nu.
Dræbte min første kone Diane." "Det ville du
vist ikke sige højt, Dino."
"Diane døde hurtigt. Jeg så lyset slukkes.
Alle har det fint. Alt er godt!"
Men det er min type.
Jeg kan lide mænd med tyrenakke, der ser uvidende ud.
Det kan jeg lide.
En fyr, der ser du til at sige: "Følg pengene",
når han taler om vaccine.
De hedder normalt Vinny, af og til Dino.
Men en Vinny kom hen...
Han sagde: "Tag hende med i Disney.
Det er ægte familieoplevelse. Hun skal se EPCOT."
"Det er det ægte Japan i EPCOT."
"Det er det legitime Japan." Uden nogen form for ironi.
"Folk tror, man skal bruge penge
og flyve hele vejen til Japan, men det er fup."
En jordomrejse var fup,
og EPCOT var virkelighed. Sådan tænkte Vinny.
Jeg spurgte min mor om, hvordan jeg var på min datters alder.
Hun siger aldrig noget pænt om mig.
Hun kan sige: "Du spiste meget hurtigt."
"Er det detaljen, du fremhæver?"
"Du spiste i fuld fart. Du fik et kyllingben galt i halsen,
det kan jeg huske. Du var grådig.
Du spiste vildt, og det gjorde os utrygge."
"Tak, det var nyttigt, jeg vender tilbage."
Og mange af de andre "brandkoner"...
De har bedt mig om ikke at sige det...
Jeg foretrækker "Uniformknepper." Det er jeg.
Mange andre kvinder...
...mange gør det her.
De lægger lange monologer ud om deres fantastiske ægteskab
på Instagram. Kender I dem?
Jeg fatter ikke, man vil hive sin mand ud
til en græskarfarm. Han er oppustet og har tømmermænd.
Han er forvirret.
Han forstår ikke, han er i flannel, der matcher
med hele den udvidede familie.
Og de siger: "Vinny, du udfordrer mig hver dag.
Hver dag med dig er smuk og udfordrende.
Jeg har sat spørgsmålstegn ved alt, jeg troede muligt,
på vores evigt lærerige rejse sammen."
"Vinny må være på PornHub nu.
Hvad har han fået dig til at betvivle?"
Sidst jeg så ham, var han så hønefuld, at han klukkede.
Min mand tager aldrig fotos af mig.
Der er ikke plads på telefonen.
Jeg siger: "Det er ikke et lagringsproblem."
"Der er ikke plads på min telefon!"
Han tog ét foto, hvor jeg spiste.
Der faldt en sandwich ud af mundvigen.
Det var sjusket og uværdigt.
"Er det fotoet, du har taget?"
Han svarer: "Det er lige dig.
Du er grådig."
Mange tak.
Rachel Feinstein, giv hende en hånd!
Disse komikere er mine bedste venner, inklusive ham her.
Han er en af mine yndlingskomikere.
Og I kender ham som Chris DiStefano!
Flot, Amy!
Åh!
Hejsa!
Hejsa, hvad så? Har I det godt? Ser I godt ud?
Det her er et forældershow.
Ingen har børn her, vel?
Det er L.A., hvem...? Otte personer.
Har du børn? Du ser ud til at have coronasenfølger.
Du sidder bare og trækker vejret.
Jeg vidste, du havde børn.
Han ser døende ud!
Ja.
Jeg har to små piger. Mine døtre er puertoricanere.
Er I med? Anderledes? Jeg er hvid.
Denne store hvide mand har små latinobørn,
og de taler ikke engelsk.
Mine børn, især den ældste, hun...
De taler kun spansk. Moren er altid...
Jeg ser Encanto for at tale med mine børn.
Og jeg kan ikke... Det er alle tiders! De lærer flere sprog,
men far taler kun engelsk.
Men når man har børn,
er der hverken tid eller energi
til at tænke meget.
Jeg skulle til Portland.
Er I med? Den der by.
Jeg elsker dette land. Rød, hvid og blå,
med Portland? Jeg mener...
De folk er bare for meget.
De er passivt aggressive, så årvågne,
og jeg var der, og de bare så på mig og dømte mig.
Jeg var der for to uger siden.
Jeg skulle dertil. Jeg gik ind på en kaffebar
og vidste ikke, man stadig skulle have mundbind på,
for det er nutidens Amerika,
og baristaen
gør sådan her.
Hun bliver ved. Jeg anede ikke, hvad hun lavede.
Hun gjorde bare sådan.
"Jeg kan ikke tegnsprog. Undskyld, det burde jeg,
jeg er et hvidt røvhul. Undskyld.
Jeg er ikke imod tegnsprog. Hvad skal jeg gøre?"
Hun sagde intet og blev bare ved med at gøre sådan.
"Hvad er det, du vil sige? Spyt ud!"
Og hun svarede: "Du skal have mundbind på!"
"Det kunne du bare have sagt!"
Og jeg tager høfligt mundbindet på
og siger: "Undskyld, jeg er fra New York, og...
...vi bruger ikke mundbind længere."
Hun svarer: "Her i Portland tager vi stadig corona meget alvorligt."
Jeg tænkte: "Du virker sjov.
En rigtig spøgefugl."
Og så ville jeg bestille min kaffe.
"Må jeg få en lille iskaffe, sort?"
Hun sagde: "Undskyld?"
"Er mundbindet i vejen?"
"Må jeg få en lille iskaffe, sort?"
Hun sagde: "Mener du en lille iskaffe uden fløde?
"Er det ikke det samme som en lille iskaffe, sort?"
Hun svarede: "Efter hvad afroamerikanere
har været igennem for nylig,
bør du gøre det bedre, når du bestiller kaffe."
Jeg tænkte: "Jeg vil hellere halshugges af ISIS
end tale et sekund mere med dig."
Så jeg hev mundbindet af,
gik ud af kaffebaren og to blokke videre
ind i en anden kaffebar og sagde:
"Må jeg få en lille iskaffe uden fløde,
for jeg er sådan en tøsedreng."
Sådan er det.
Folk er bare...
Alle er blevet lidt skøre. Alle er ude af balance.
Bare lidt ude af balance på det sidste.
Jeg måtte aflive min hund.
Han havde levet et godt liv. Atten år.
Atten år. Lille Larry. Han hed Larry.
Atten år, men han var en af de der hunde,
der havde været døende de sidste 16 år.
Hver gang jeg besøgte min mor...
...blev endnu en del af hans krop biopteret.
Et øje fungerede ikke, hovedet var fordrejet,
han blødte altid.
Han ser ud til at kæmpe i borgerkrigen.
Nogen må aflive den hund.
Det var klart, at hunden ville dø.
Og jeg besøgte min mor
og sagde: "Vi må aflive hunden."
"Nej, Jesus har ikke kaldt på ham."
"Nej, han beder mig om at sige det...
Hunden vil dø."
Jeg kunne komme med en håndfuld kogechokolade.
"Hvem vil dø af chokolade, Larry? Kom nu.
Spis den, skøn måde at dø på."
Og endelig en dag besøger jeg min mor, og hunden er døende.
Larry ligger ret død på gulvet.
"Lad os tage ham til dyrlægen
og gøre en ende på hans lidelser." "Du har ret," siger hun.
Klokken var omkring 12, og jeg var hundesulten.
Så vi kører til dyrlæge, og på vejen ser jeg en Wendy's.
"Mor, lad os gå hurtigt til Wendy's.
Du kan få, hvad du vil have." "Nej, vi skal til dyrlæge."
"Okay, så dør jeg bare af sult," sagde jeg som en gnaven teenager.
Jeg er 37.
Så vi tager til dyrlægen, og hun er meget venlig.
Simpelthen så sød.
Hun siger: "Vi har testet lille Larry,
og han er ved at dø.
Vi giver ham bare et lille prik i poten,
og medicinen vil virke på 30 sekunder.
Der vil gå 30 sekunder, før hans lille hjerte stopper,
men han kommer i himlen med andre hunde
og Cruella, og alle deroppe,
og han får det fint.
Han har ingen smerter, og det er det rigtige.
Jeg tænker: "Fint. Tredive sekunder.
Når papirerne er klaret, vil det være fint.
Klokken er 12.30. Wendy's lukker kl. 14.
Og hør her, det er en sand histoire.
Så dyrlægen gør, som hun sagde.
Lille stik i poten, det går som i rutsjebanen,
kroppen rammes, og det lille hjerte stopper,
tredive sekunder.
Min mor og jeg er kede af det,
og jeg prøver at trøste hende. Hun græder.
"Mor, det er okay." Der er 15 sekunder tilbage.
"Vi er halvvejs, mor."
Da vi kommer til fem, tæller jeg højt. "Fem, fire,
tre, to, en! Der er fest!"
Og Larry er stadig i live.
Han er stadig i live, og jeg tænker: "Det kan ske."
men som tiden går, sekunderne går,
ser Larry ud til at få mere energi, han får farve tilbage,
som han aldrig har haft. Hans pels var grå,
nu bliver den fint orangefarvet,
og han rejser sig op igen.
"Wow, Larry ser rigtig godt ud nu. Hvad sker der?"
Der går fem minutter, og så siger jeg til dyrlægen: "Er der et problem?"
Hun svarer: "Helt klart." Jeg sagde: "Okay."
Hun går ud, kommer tilbage lidt efter og siger:
"Jeg beklager.
Jeg har en ny assistent,
der gav jeres hund elektrolyse,
da hunden ved siden af var dehydreret.
Vi forbyttede medicinen."
Hun siger: "Bare rolig, jeg har den rette medicin lige her.
Han dør på et sekund."
På æresord,
da hun brugte den rigtige medicin,
døde han øjeblikkeligt.
Det var som en snigskytte,
der skød ham i hovedet. Han væltede omkuld,
sjælen steg op i himlen, og jeg havde min sandwich i hånden kl. 13.59.
Det var så fantastisk. Tak, venner.
I er bare de bedste. Et skønt publikum.
Alle taler om jer backstage. Alle elsker jer.
Vi gør det officielt. Vi binder os.
Denne komiker er hylende morsom, og jeg elsker ham højt.
Mine damer og herrer, byd velkommen til Lil Rel Howery!
Ja! Hvad så?
Netflix er sgu en joke.
Jeg har jeans... Nu skal I høre.
Jeg viser min alder nu. Jeg er i 40'erne,
og det her gør 40-årige.
De matcher en masse lort, der ikke giver mening.
Jeg er helt klædt i denim med en cowboyhat.
Det er rigtigt far-tøj.
Jeg er den cool far! I ved, hvem det er.
Jeg har en 13-årig, en 12-årig og en på fem.
Jeg ved det. Fuck!
Det sjove er, at da jeg var nybagt far,
ville jeg gøre alting rigtigt.
Jeg er ligeglad nu.
Jeg tog min femårige med til en hoppeborg,
og han tissede, "Vi smutter," sagde jeg.
Er I med?
Jeg skifter ikke, vi går bare.
Han lækkede. Ingen ser noget.
"Kom nu!"
Fandens!
Jeg hader at være nybagt far igen.
Jeg bærer rundt på deres bilsæde.
Folk bagatelliserer det. Det er svært
at bære et menneske med en arm. Det er dumt!
Jeg er ligeglad, så længe de er fastspændt.
Om de er på hovedet. Fuck det.
Jeg skal ikke i fængsel. Han er fastspændt.
Så længe han ikke falder ud, er det okay.
Min datter er 13 og teenager nu.
Hun fik menstruation.
Det skete hos mig. Jeg håbede...
"Fandens, du fik det hos mig? Pis."
For jeg er en fraskilt far. Det var min tur.
"Vent lidt, hvorfor fanden...?
Jeg er ikke parat." Er I med?
Jeg anede ikke, hvad jeg skulle købe.
Jeg købte det hele.
Jeg var i vildrede.
Kassedamen sagde: "Har du et herberg?
Hvorfor alle de størrelser?
Hvad fanden har du gang i?"
Jeg aner det ikke.
"Bare giv mig bindet, der opsuger mest."
Hvor er vi dumme, det tænker vi.
"Køb det, der opsuger mest."
Da jeg lagde alt det ud på bordet, sagde hun: "Øh, far,
det er til bedstemor. Jeg ved ikke...
...hvad du tror, der foregår. Jeg er 13 år."
"Vil du ikke have det, der opsuger mest?"
Min søn var hos mig og var også forvirret.
Vi så på det, og jeg tog alt ud af æsken,
og han legede med... "Læg det ned, knægt!"
Det er ikke et lyssværd.
Men han sagde: "Far, ved du hvad?
Jeg vil gerne have bedstemormodellen.
Og det tænkte jeg over.
Sådan tænker små drenge.
Små piger vil dække over deres menstruation.
De vil skjule det.
Små drenge er ligeglade. Havde de menses,
skulle alle vide, at de havde det tykkeste.
"Ja, jeg bløder, hvad så?
Jeg kan ikke gå i skole i dag,
jeg har menstruation!
Jeg er søvnig, sulten, træt, jeg kan ikke koncentrere mig!"
Jeg lærer for meget om kvinder, fordi jeg har en 13-årig.
Vi shopper bh'er.
Jeg vidste ikke, det handlede om bagdelen.
I lang tid troede man, det handlede om brysterne, niks!
Det handler om deres bagdele, så...
Ser man en E-skål derude, handler det ikke om brysterne,
men om en sej bagdel. Helt ærligt.
Hvis I ikke ved det.
Jeg glemmer, det er standup.
Jeg tænker på virkeligheden.
"Jeg må løse problemet med Legoland."
Du har en på 13, 12 og fem. Den femårige kan ikke finde på noget.
Det betyder, du ikke kan finde på noget.
De skal more sig som børn
og have det sjovt. Jeg ser den lille skiderik.
Undskyld, det er min knægt...
Han gør noget almindeligt, en lille bro,
en dum bil, der kører skide langsomt.
De siger alle: "Far, vi var i rutsjebanen!"
"Klap så I! Fuck jer."
Det er virkeligheden.
Min 12-årige søn er som min bedste ven,
den ældste ligner mig,
og det elsker jeg, Jeg elsker, at han er som mig.
Var han ikke min knægt, ville vi være bedstevenner.
Var vi jævnaldrende, ville jeg drille ham.
Så det kan være svært at hjælpe ham.
Forstår I? Han gennemgår en...
12-årige drenge
kan have en lidt sær stinkende periode.
Hvor de ikke vasker sig godt nok.
Hans mor ringede til mig: "Du må tale med ham.
Han er ligeglad. Han går i det samme tøj."
Det er svært at sige til sin bedste ven, at han stinker.
"Du, vi må tale."
Man prøver at gøre det til en leg.
Laver små jokes: "Det er sjovt, ikke?"
Din mor siger, du har mugne nosser.
Gider du godt vaske dem, så vi ikke skal tale om det igen?
Jeg har købt nye strømper. Skift strømper.
Det var det. Jeg er færdig!
Mange tak. Jeg hedder Lil Rel Howery.
Lil Rel, giv ham en hånd!
I er et skønt publikum.
Jeg vil sige godnat og takke vores familier,
som gjorde os til dem, vi er, og gav os alt dette materiale.
Giv endnu en hånd for Chris DiStefano.
Det er dig.
-Sikke en sød dreng. -Ja.
Hvad skete der? Ron Funches!
Christina P! Klap!
Jaye McBride!
Åh, Jaye, du er sød!
Rachel Feinstein!
Og en gang til for Lil Rel Howery.
Vi er søde.
En gang til for alle. Tak, godnat!
Det er sjovt, at vi har kendt hinanden så længe.
Vi ved ingenting.
Vi ved intet om hinanden.
På scenen taler vi om vores opvækst. men vi lytter ikke.
Og jeg lærte meget, da jeg talte med andre komikere:
"Gik du på filmskole?" Jeg ved intet.
Min søn skrev en sketch. Og den var virkelig sjov,
og han var fræk over for mig.
"Far, du skal være med i den,
og du skal lave
den skingre stemme som i film,
hvor du ikke lyder som dig.
"Hvad betyder det?"
Ja.
Det er så let!
Tekster af: Maria Kastberg