Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Toivottakaa tervetulleeksi illan emäntä, Amy Schumer.
Kiitos, vau!
Kiitos paljon!
Ansaitsen tämän. Todellakin.
Käykää istumaan.
Kiitos.
Jos jollakin ei vielä ole ollut koronaa, tämän jälkeen on.
Mikä tapa lähteä.
En ole vielä sairastunut.
Entä muut? Taputa, jos sinulla ei ole ollut koronaa.
Olette ihanan omahyväisiä… Kyllä!
Ja muut vain katsovat teitä: "Haista paska."
Anteeksi, emme ole saaneet sitä vielä. Pahoittelemme…
Jumala valitsee suojattinsa.
Ei. Saamme sen kaikki tänä iltana.
Joten…
En tiedä, tiedättekö, mutta sain lapsen.
Kiitos.
Kiitos. Ei hassummin vuodessa, vai mitä?
Siitä on kolme vuotta.
En ole vieläkään tehnyt vauvakirjaa pojalleni.
Äitini yrittää patistaa minua siihen. En vain pysty siihen.
Hän teki meille upeat vauvakirjat.
Jos mietitte vauvakirjaa, siinä on vain -
paljon hampaita, hiuksia ja sormenjälkiä.
Se on oikeastaan sarjamurhaajan leikekirja.
Äitini oli kirjoittanut virstanpylvään, jonka näin äskettäin.
En voinut uskoa, että hän piti sitä saavutuksena.
"24 kuukauden ikäisenä Amy osaa katsoa jopa kolme tuntia televisiota."
Se on virstanpylväs, josta hän oli ylpeä.
Poikani saavuttaa sen päivittäin, joten ei huolta siitä.
Ihmiset kysyvät: "Paljonko ruutuaikaa?" Sanon: "Kaikki ruutuaika. Aina."
Äitini tekee minulle leikekirjoja. Ihmiset kuulevat siitä -
ja ihastelevat sitä. Mutta hän merkitsee kaiken sinne.
Asioita, joita yritän välttää.
Siellä on kivoja otsikoita: "Amy Schumer: Raskaana vai vain lihava?"
Se on kirjassa.
"Luulitko, että haluan muistaa tämän?"
Poikamme nimi on Gene.
Hän on pieni söpöliini.
Hänet nimettiin Geneksi mieheni äidin mukaan,
joka oli Jean.
Hän kuoli, mikä on surullista.
Mutta ei anoppia?
Anteeksi!
Tein selvästi jotain oikein entisessä elämässäni, olen pahoillani!
Hänen etunimensä on Gene.
Hänen toinen nimensä on Attell.
uskomattoman koomikon Dave Attellin mukaan.
Kyllä. Hän on vanha perhetuttuni.
Mieheni sukunimi on Fischer.
Siksi en myöskään koskaan ota hänen sukunimeään.
En halua olla Amy Fischer.
Ja kuten ikätoverini tietävät, hän oli Long Island Lolita,
joka yritti tappaa poikaystävänsä vaimon. Mutta oli miten oli…
Joka tapauksessa nimesimme poikamme.
Olin ollut tuore äiti noin kuukauden.
Se ei ole lainkaan herkkää aikaa.
Tajusin, että poikamme nimi on -
Gene Attell. Genitaali.
Genitaalihalkeama.
Onko kukaan muu mokannut noin pahasti? Luultavasti ei.
Muutimme välittömästi hänen toisen nimensä.
Toivottavasti se on parempi. Se on Dingleberry. Onko se ok?
Kelpaako se koulussa?
Poikani näki juuri alaselkätatuointini ensimmäistä kertaa.
Se on mukava keskustelu.
Hän kysyi: "Mikä tuo on?" Selitin sen hänelle.
"Äitisi on roskasakkia."
Selvä.
Yritän kovasti olla hyvä vanhempi.
Sitä ei tule paremmaksi.
Sitä vain tottuu jatkuviin mokiinsa.
Eikö niin? Niinhän se on.
Siihen vain tottuu.
Olemme katselleet Disney-elokuvia, se on hauskaa.
Paitsi, että ne ovat kaikki niin ongelmallisia.
Jos katsotte lastenne kanssa Disney-elokuvia,
ennen jokaista elokuvaa -
ruudussa lukee:
"Kuulkaa, me mokasimme.
Me mokasimme silloin -
ja nyt me olemme pahoillamme.
Jätämme tämän tähän,
mutta se on syvältä." Ja se on totta.
Mietin: "Mistä ihmettä? Se on Peter Pan."
Katsoimme Peter Pania.
Alkuperäiskansat esitetään näin… Kauheaa.
Sekopäistä. "Mitähän muuta vielä?"
Kaikki näiden elokuvien naiset…
Peter Panissa on vain merenneitoja.
Yläosattomissa, pitkät hiukset peittonaan.
He puhuvat kuiskaten.
Kyllä. "Voi, Peter.
Kaipaamme sinua kovin, Peter.
Olemme märkinä. Olemme merenneitoja!"
"Ei tällaista voi katsoa!"
Älkää edes yrittäkö katsoa Viidakkokirjaa.
Ajattelin, että katsotaan uudempia elokuvia.
Kuulin, että Kaksin karkuteillä oli söpö, katsoimme sen.
Se kertoo Tähkäpäästä, pitkästä vaaleahiuksisesta tytöstä.
Juonipaljastus. Kun elokuvassa leikataan Tähkäpään hiukset,
jotain kamalaa tapahtuu.
Ne muuttuvat ruskeiksi!
Ja niin tapahtuu!
Hänen hiuksensa leikataan. Ja sitten hänellä on lyhyet, ruskeat hiukset!
Hän on vastenmielinen!
Vaikka hän on kammottava,
prinssi keksii silti keinon rakastaa häntä.
Eikö olekin kaunista?
Sen kanssa haluan poikani kasvavan.
Minulla on paha tapa, kun luen hänelle kirjoja.
Teen niin, koska olen sankari.
Aina kun kirjassa on blondi, viehättävä nainen -
kysyn, keneltä hän näyttää.
Kuten Kultakutri ja kolme karhua, ja minä kysyn: "Kultakutri, ketä…?
Ketä hän muistuttaa?"
Hän sanoi: "Äitiä!" Sanoin: "Voi luoja, kiitos!"
Sitten hän näkee karhun ja sanoo: "Äiti!"
Sanoin: "Vain pyydettäessä."
Olette mahtava yleisö.
Meillä tulee olemaan hauska ilta.
Meille esiintyy tänään uskomaton kokoonpano parhaita ystäviäni,
suosikkikoomikoitani.
Päästelemme perhe-elämän höyryjä.
Mahtavaa, että teette sen tänään kanssamme.
Hyvät naiset ja herrat, toivottakaa tervetulleeksi Ron Funches!
Hei!
Kiitos!
Miten hauskaa, saamme puhua perheistä. Rakastan perheitä.
Minulla menee tosi hyvin. Perhe-elämäni sujuu hyvin.
Minulla oli juuri hääpäivä vaimon kanssa, mikä on hienoa.
Kyllä.
Tämä on toinen avioliitto, joten uskon tämän kestävän.
Jos olet ensimmäisessä avioliitossasi,
hoida se äkkiä alta pois.
Et ole vielä edes saavuttanut lopullista muotoasi.
Ensimmäisen avioliittoni jälkeen pelkäsin olevani mennyttä,
kukaan ei enää haluaisi minua, mutta asia olikin päinvastoin.
Tiesin enemmän itsestäni, tiesin mistä pidin ja mistä en.
Tiedän, miten hyvä avioliittoni on nyt,
koska pystyn vertaamaan sitä ensimmäiseen kehnoon avioliittooni.
En ole koomikko, joka haluaa puhua pahaa eksästään,
Menimme vain naimisiin liian nuorina.
Emme luottaneet toisiimme tai kunnioittaneet toisiamme.
Hän yritti… Olin isompi silloin,
hän yritti pukea minut vaatteisiin,
joissa oli valtava koiran kuva.
Paljon kirkkaita kukkakuvioita ja khakishortseja.
Yritti saada minut näyttämään mustalta Gabriel Iglesiakselta.
Jotta kukaan ei haluaisi bylsiä minua.
Mutta nykyinen vaimoni haluaa minun olevan söpö!
Ennen kuin lähden, hän tarkistaa hiukseni.
Varmistaa, että näytän hyvältä.
Hän haluaa ihmisten haluavan bylsiä minua!
Se on hyvä avioliitto!
Kiitos!
En tiennyt, että avioliitto voi olla niin hauskaa!
Luulin, että sen täytyy olla jatkuvaa riitelyä ja taistelua.
En tiennyt, että avioliitto voisi olla vain hengailua,
yhdessä nauramista,
koko päivän Seinfeldin-maratoneja.
Lopuksi saa vielä poskihoidon.
Kun avioliitto kiteytyy tuohon yhteen lauseeseen, voi luoja,
miten kaunista.
Varsinkin jos tietäisitte, kuinka usein olen katsellut Seinfeldiä koko päivän -
saamatta poskihoitoa.
Mutta se on mennyttä.
Nyt innostun heti, kun kuulen tunnusmusiikin.
Heti kun kuulen sen…
"Parasta hakea hänen hiusklipsinsä!"
Monet teistä samaistuivat tuohon hiusklipsiin.
Täytyy olla huomaavainen.
Vaimoni on hyvin huomaavainen ihminen. Niin me rakastuimme.
Olin ollut aiemmin naimisissa ja saanut pojan.
Hän tulisi olemaan huomioni keskipiste.
Mutta hän tuli elämääni ja oli hyvin mukava ihminen.
Hän kyseli samaa kysymystä yhä uudelleen,
kunnes tunkeutui sydämeeni.
Kerron, mitä hän kysyi minulta,
jos joku teistä haluaa napata miehen.
Vaimoni kysyi minulta jatkuvasti,
joinko tarpeeksi vettä.
Sanoin: "Tiedämme molemmat, että vastaus on ei."
Todellinen kysymys kuuluu: "Miksi hitossa sinä välität?"
Mutta hän välitti minusta!
Hän välitti hyvinvoinnistani.
Se oli minusta kamalaa, en pitänyt siitä aluksi.
Olin tottunut vampyyrinarttuihin LA:ssa.
Mutta hän vain jatkoi sitä.
Vein hänet treffeille.
Hain hänet kotoa ja soitin ovikelloa.
Tiedättekö, mitä hänellä oli odottamassa minua varten?
Vesipullo!
Jos minulla oli onni saada hänet kotiini yöksi,
heräsin aamulla ja käännyin, mutta hän oli jo poissa.
Mutta tiedättekö, mitä hänen tilallaan oli?
Vesipullo!
Eräänä päivänä vain lankesin.
Ja ajattelin, "voi,
yksikään narttu ei ole välittänyt nesteytyksestäni!"
Ensimmäisen avioliittoni jälkeen en juonut vettä viiteen vuoteen.
Kukaan ei sanonut sanaakaan.
Kävelin ympäriinsä keltaisena, se oli kauheaa.
Rakastan vaimossani myös sitä, että hän on mahtava äitipuoli.
Olen ollut yksinhuoltajaisä suurimman osan elämästäni.
Minulla on poika, jolla diagnosoitiin autismi kaksivuotiaana.
Kävimme terapiassa.
Kohtauksia ja muuta. Olen ylpeä siitä, että hän on nyt -
19-vuotias lukiolainen.
Joka on töissä ruokakaupassa.
Minäkin tein töitä ruokakaupassa 19-vuotiaana.
Vähän ennen kuin sain hänet.
"Kunhan et pane ketään paksuksi seuraavan puolen vuoden aikana,
menestyt upeasti!"
Hän on kurinalainen, enkä tiedä mistä hän sai sen.
Minä en kurittanut häntä.
En tiennyt miten.
Varsinkin, kun kyseessä on teini, jolla oli autismi.
En tiennyt mitä tehdä ja mikä liittyi teini-ikään.
En tiennyt, mikä liittyi autismiin.
En tiennyt, kumpi näistä -
sai hänet lataamaan 60 jaksoa Price is Right-sarjaa.
Mutta se ei ole normaalia.
Price is Right on hieno show, mutta se on sama pirun show joka päivä!
Kysyin: "Poika, pitikö sinun täyttää koko digiboksi tällä ohjelmalla?"
Hän sanoi: "Yritän pysyä kausitilastojen perässä, isä."
"Okei, se johtuu autismista."
Jatka vain.
On upeaa seurata hänen aikuistumistaan ja kiinnostuksen kohteitaan.
Suosikkiasiani koko maailmassa on se, että jaan Spotify-tilin poikani kanssa.
Vuoden lopussa saan biisilistan, joka on mieletön.
Saan tietää, mikä on autistisen teinini mielestä -
vuoden kuumin kappale.
Kävi ilmi, että poikani lempilaulu viime vuonna,
ja tämä on totisinta totta,
oli vain ääniraita -
mehiläisistä -
surisemassa niityllä.
Ei!
Se on söpöä, kun ei elä sen kanssa.
Mutta koettakaapa kestää sitä joka päivä.
Et voi olla normaali vanhempi.
Et voi sanoa: "Hei! Laita hiljemmalle tuo -
ihastuttava kesäpäivä."
Hän sanoi: "Isä, et ymmärrä sukupolveni musiikkia!
Ole avarakatseisempi. Siinä on hyvä pörinä."
Kiitos, olen Ron Funches.
Hei, Amy! -Hei, Ron!
Hyvää työtä! Heippa!
Eikö Ron Funches olekin hauska?
Olette mahtava yleisö.
Pitäkää tuota energiaa yllä. Hyvät naiset ja herrat,
toivottakaa tervetulleeksi nti Jaye McBride!
Kiitos paljon.
On hienoa olla ulkona ilman maskia.
Eikö niin? Selvä.
Eräs mies kieltäytyi harrastamasta seksiä kanssani, ellen käyttänyt maskia.
Niinpä. Ja se oli jo paljon ennen pandemiaa.
Se ei ollut edes kirurginen maski vaan Hämähäkkimiehen naamio.
Hän sanoi: "Sain sinut nyt, verkko-otus!"
Mutta sillä mentiin.
Tiedättehän, että olen trans?
Tajusitteko sen jo, te…
Katsokaa nyt, te LA:n etsivät.
Te sanotte: "Olen Kansasista, en Marsista, huomaan kyllä."
Outoa on, etten ollut trans ennen rokotetta.
Helvetin Johnson & Johnson, luoja paratkoon…
Yksi pikku rokote muka.
Olen ollut trans jo 15 vuotta.
Kiitos, mutta…
Älkää taputtako, tein sen vain kilpaillakseni olympialaisissa.
En ole sankari.
Tiesin jo varhain, hyvin varhain.
Kun olin viisi, veimme koiran eläinlääkärille.
Huusin: "Olen seuraava!"
Kasvoin irlantilaiseksi katoliseksi, se oli vaikeaa.
Tiedän, eikö niin? Olen näin irlantilainen katolinen.
Isoäitini sai kymmenen lasta.
Kyllä, kymmenen.
Hyvä irlantilainen katolinen nainen.
Ja kaksi keskenmenoa.
Joten hän oli raskaana 12 kertaa 16 vuoden aikana.
Aikamoista.
Hänellä ei ollut kuukautisia, vain välivuotoja.
Isoäitini oli vanhanaikainen.
Kuten, hän oli…
Hän sanoi myös kerran, ettei usko homoihin.
Niin hän sanoi: "En usko homoihin."
Outoa, koska hän uskoi enkeleihin, menninkäisiin ja isojalkaan.
Setäni on pappi.
Hän sanoi minulle: "En halua koskaan katsoa vitsailuasi.
En halua kuunnella sinun puhuvan seksistä miehen kanssa."
Siksi lähetän hänelle vain kuvia.
Tuo ei ollut hänen reaktionsa.
"Jos olisit saanut uskonnollisen kasvatuksen,
olisit normaali."
"Kulta, olin alttaripoika.
Ja minä rakastin sitä!"
Pappi ei koskenut minuun, iskenyt tai ahdistellut minua.
Minä yritin kaikkeni.
Sanoin: "Isä, tässä rippituolissa on liian kuuma housut jalassa!"
Isäni ajatteli, että alttaripoikana oleminen tekisi minusta miehen.
Mutta ilmeisesti viinin juominen mekossa ei tepsinytkään.
Isäni ei pitänyt tästä laisinkaan.
Muistan kysyneeni pienenä:
"Isä, miksi kutsut poikaa, joka haluaa olla tyttö?"
Hän sanoi: "En tiedä, mutta he eivät todellakaan saa jäätelöä!"
Kauheaa. Älkää huoliko, hän kuolee lopussa.
Te joko rakastatte mustaa huumoria tai vihaatte isäänne.
Isäni kuoli joulun aikaan, mikä oli rankkaa.
En tiennyt mitä pyytää, koska sain jo haluamani!
Käyn terapiassa.
Kiitos, luulisin.
Käyn siis terapiassa.
Olen puhunut terapeutilleni paljon äidistäni.
Äitini kuoli ja…
"Kuollut äiti, kuollut isä.
Mitä seuraavaksi, pieni orpotransu?"
Puhumme paljon äidistäni. Hän oli mahtava.
Minun pitäisi kuulemma puhua hänelle joka päivä,
mikä tuntuu hieman hullulta,
joten puhun vain mallinukelle ullakolla.
Puin sen äidin vaatteisiin.
Äitini oli mahtava.
Hän oli kuin Martha Stewart.
Rikollinen, mutta hyvä kokki.
Kun kerroin olevani trans, hänen piti totutella asiaan.
Hän sanoi, että hänen oli rukoiltava Jumalaa.
Se käy järkeen, koska keski-ikäinen valkoinen nainen -
puhuu esimiehelle ollessaan tyytymätön.
Isku vyön alle, vai mitä LA?
Yritän yhä miellyttää äitiäni.
Kun hän kuoli,
halusin tehdä jotain kivaa.
Päätin levittää hänen jäännöksensä äidin lempipaikkaan:
Kaupunkiin, jossa vartuin, Westportiin.
Se on Adirondack-vuorilla Champlain-järven rannalla.
Älkää taputtako, ette ole sieltä.
Siellä on kaunista. Aloin levittää hänen jäännöksiään.
Joku juoksi ulos ja sanoi:
"Lopeta, et voi tehdä noin!"
Kysyin: "Miksi en?"
Hän sanoi: "Sinun täytyy tuhkata hänet ensin."
Sitten minun piti laittaa hänet takaisin roskapussiin.
Hän on siis toisessa suosikkipaikallaan.
Pikaruokapaikan roskiksessa.
Siksi olen myöhässä tänä iltana…
Minulla on kolme veljeä.
Se oli outoa.
Vanhempamme olivat aika pihejä.
Saimme vain yhden kylpyveden.
Meidän piti kylpeä peräjälkeen samassa vedessä.
Se on kamalaa.
Viimeiselle se on kuin Hudson-joki laskuveden aikaan.
Katsoin alas eräänä päivänä.
Ajattelin: "Tämä on kuvottavaa.
Olen 32-vuotias…"
Yksi veljistäni katkaisi välit, koska olen trans.
Ei se mitään. Yritän käyttäytyä sivistyneesti.
Kun kuulin, että hän sai lapsen, lähetin ihanan onnittelukortin.
Siinä luki: "Onneksi olkoon, se on poika!
Toistaiseksi!"
Kiitos paljon.
Jaye McBride, naiset ja herrat!
No niin!
En tiedä, tunnetteko Oscarit,
mutta minä sain juontaa Oscar-gaalaa tänä vuonna.
Kyllä. Ja…
Me kaikki näimme sen surullisen jutun, joka tapahtui.
Jessica Chastain voitti.
Ei, se oli surullista, kun Will Smith löi Chris Rockia.
Se oli surullista ja järkyttävää.
Mutta luulen, että se on…
Hän joutui tappeluun ja hänen äitinsä pelästyi.
En tiedä!
Minua sensuroitiin siellä.
Oli pari asiaa, joita en saanut sanoa.
Joten taidan kertoa ne teille.
Vaikutatte pahoilta ihmisiltä.
En ymmärrä heitä.
Mieheni touhusi jalkovälissäni,
Tai kuten hän sitä kutsuu, pelasi Squid Gamea.
Joten…
Hän oli Nightmare Alleyllani -
House of Guccissani.
Ja minä sanon: "C'mon, C'mon."
Hän sanoo "tik, tik… PUM!" ja "Bells fast".
Sanoin: "Pois Dyynistäni", ja niin poikamme syntyi.
Mitä ajattelette?
Jatketaan samaan malliin. Hyvät naiset ja herrat,
toivottakaa tervetulleeksi Christina P!
Hei!
Hei, Los Angeles.
Muutin Teksasiin. Asuin LA:ssa 44 vuotta.
Tunnen syyllisyyttä täällä ollessani.
Tunnen olevani eroisä,
joka vierailee lapsensa luona.
"Rakastan äitiäsi, mutta minun oli pakko lähteä."
Ette ymmärrä.
Heillä oli N-95-maskit, kun he olivat autoissaan yksin.
Se oli aivan helvetin…
Mutta niin…
Olen nykyään tukevasti keski-ikäinen äiti.
Kyllä, kiitos.
Kaikki tekee minusta lihavan. Kaikki.
Asun Teksasissa, joten ainoa kaloriton asia, jota voin syödä -
on ahdistuslääke.
Se on mahtavaa, dippaan sitä grillikastikkeeseen!
Pidän etelästä, ihmiset ovat erittäin mukavia,
mutta kaikki tapahtuu etanan nopeudella.
He eivät tunne lainkaan kiirettä.
Sitten tajusin: "Mihin minulla on kiire?
Ei ole mitään tekemistä."
Kiirehdinkö Chick-fil-A -ravintolaan ennen kuin se sulkeutuu sunnuntaina?
Tiedättehän, miksi Chick-fil-A on suljettu sunnuntaina.
Koska…
Sunnuntaisin he jauhavat kaikki homot tehdäkseen…
Keksitaikinaa. Ne ovat mielettömän hyviä!
He ottavat homoseksuaalien siemennestettä. Sitä on oranssi kastike.
Herkullista.
Kristityt ovat tällä puolella, he eivät…
No niin.
Olen ollut naimisissa 17 vuotta.
Kiitos.
Ja edelleen hän pissaa päälleni suihkussa, joten se on kivaa.
Ja niin kammottavaa kuin se onkin, hän ottaa katsekontaktin minuun -
sen tehdessään.
Hän teeskentelee, ettei tiedä, mitä tapahtuu.
Hän tuijottaa minua ja sanoo: "Haistatko tuon?
Haistatko tuon? Haisee pahalta.
Haistatko tuon?"
Sanoin: "En, minulla oli juuri korona."
Koronan siunauksia.
Minulla on kolmevuotias poika ja kuusivuotias poika -
ja aviomies.
Joten näen enemmän kikkeleitä kuin jaksossa Euforiaa.
Eikö Euphoria olekin mahtava?
Se on keski-ikäisten äitien ohjelma. Tiedän.
Euforia on Cobra Kai tisseillä. Se on paras.
Ihmiset sanovat aina: "Tiedätkö, Christina,
lapset kasvavat niin nopeasti."
Kysyin: "Ihanko totta?
Mitä syötät omallesi? Koska haluaisin nopeuttaa tätä paskaa."
Okei?
Lapset eivät häiritse minua -
vaan vanhemmuuden maailma.
Vanhemmilta vaaditaan aivan liikaa.
On puettava lapset luomupuuvillaisiin sukupuolineutraaleihin asuihin.
Minun on löydettävä heille osallistavia, ei passivoivia leluja.
Lapsia pitää myös imettää, kunne he lähtevät opiskelemaan.
Voi kyllä. "Äiti ja minä" -kurssillani oli nainen,
joka imetti neljävuotiasta.
Anteeksi, 208-viikkoista.
Vieroitetaanko McKenzie ennen vanhojentansseja?
Vanhempani eivät tehneet mitään.
Eikö niin? Vanhempien ei aiemmin tarvinnut tehdä mitään.
Vanhempani eivät edes laittaneet minulle turvavyötä autossa.
Istuin isäni lava-auton kyydissä -
aurinkotuolissa.
Sitten yritin osua kädelläni liikennemerkkeihin.
Kun poliisit pysäyttivät meidät, sain leikkiä aseella.
Mutta nykyään kaikki vanhemmat ovat kauhuissaan.
Oletteko nähnyt helikopteriäitejä?
Menen puistoon.
Se on minun omaa aikani.
Otan oluen, rentoudun.
Antakaa lasten vain juosta, sitä varten puisto on!
Kyllä! -Aivan.
Sitten näen helikopteriäidit. Ymmärrän kyllä.
Koin sen ensimmäisen kanssa.
Tiedättekö äidin, joka yrittää onnistua?
Yrittää kaikkensa.
Ja hän selostaa kaiken, mitä lapsi tekee.
"Hienoa, Cooper!
Niin, Cooper.
Laita jalkasi askelmalle.
Hyvää työtä!
Laita jalkasi askelmalle. Nyt juokse, Cooper.
Juokse, Cooper! Hyvää työtä, Cooper!
Haluatko välipalaa, Cooper? Välipalaa? Cooper?
Miten olisi juustotikku?
Vettä?
Cooper? Välipalaa?"
Ai että.
Kunnes pikku Cooper ei kestänyt sitä enää, ja sanoi:
"Tarvitsen tilaa!"
Melkein annoin hänelle ylävitosen: "Katso itseäsi, puolustat itseäsi -
ja asetat rajat.
Minä tarvitsin kymmenen vuotta psykoterapiaa! Ja sinä keksit sen heti!"
Ja lakatkaa käskemästä lapsia olemaan omia itsejään. Taivas varjele.
Älkää käskekö lapsen olla oma itsensä.
He osaavat sen jo.
Kysykää pojiltani.
He ovat varmaankin juuri nyt alasti pihatiellä -
yllään vain cowboy-saappaat.
Eräänä päivänä kuusivuotias poikani juoksi luokseni.
Hän juoksi luokseni alasti ja sanoi: "Hei äiti!
Haluatko yllätyksen?"
Sitten hän kääntyi ympäri ja pieraisi suoraan minua päin.
Ajoitus oli moitteeton.
Kolmevuotias näki sen -
ja teki saman tempun:
"Hei, äiti! Haluatko nähdä yllätyksen?"
Hän kääntyi ympäri ja levitti pakaransa erilleen.
Ja sanoo: "Haista persettäni!
Haista sitä!"
Sanoisin, että itsetunto ja minäkuva on kohdillaan,
kun tähtää peräaukollaan jotakuta.
Älkää myöskään väittäkö, ettei sukupuoli ole totta. Lopettakaa.
"Sukupuoli on sosiaalinen rakennelma".
He, jotka sanovat noin, eivät ole kasvattaneet poikia.
Ovatko tytöt ja pojat samanlaisia? Ihanko totta?
Oletko nähnyt kuusivuotiaan tytön pissaavan nuotion sammuksiin?
Ja olevan todella innoissaan siitä?
"Voi luoja, haistatko tuon?
Haistatko tuon? Haisee pahalta."
Mukava nähdä, että ällötys on geneettistä.
Paljon kiitoksia.
Tämä on todella mahtavaa, saan tuoda esitellä parhaan ystäväni.
Hyvät naiset ja herrat, nti Rachel Feinstein!
Kiitos!
Kiitos, tehän olette mukavia täällä.
Outo viikko. Perheeni oli kylässä.
Äitini on uuvuttava.
Onko kellään tällaista?
Äitini ei tunne rajoja.
Kun olemme kaksin,
hän kertoo jotain, mitä en todellakaan halunnut tietää.
Hän sanoo: "Hyvä on, oli vuosi, jolloin harkitsin isäsi jättämistä."
Sanoin: "En halua tietää sitä."
Hän sanoi: "Kutsuin sitä synkäksi vuodeksi."
Sanoin: "Onko vuosillasi nimet?
Opetat aerobicia. Et tunne pimeyttä."
Olen samanlainen tuntemattomien kanssa. Kerron liikaa.
Olen apteekissa, joku hymyilee minulle ja sanon:
"En tainnut tuntea isäni näkevän minua? Hän kyllä rakasti minua…"
Pelkäsin sitä, kun sain lapsen.
Pelkäsin, etten koe yhteyttä.
Niinkin voi tapahtua.
"Kerron kaikille!"
Olen grillijuhlissa: "Hän on niin söpö."
Sanoin: "Hullua, mutta en rakasta häntä. En tunne muuta -
kuin epämääräistä kaunaa!"
Ja kun rakastin häntä, ilmoitin kaikille.
Veljeni sanoi: "Ei pitäisi sanoa noin.
Useimmat olettavat, että rakastat omia lapsiasi.
Se on aika hälyttävää." Sanoin: "Hyvää palautetta."
Hän on taapero. Hän on kaksivuotias.
Hän tyhjentää kaikki huoneet.
Kääntää kaiken ympäri kuin etsien kokaiinia.
Hänellä on vuorokausi aikaa paeta -
tai huumekauppias ampuu häntä kasvoihin.
Mieheni on palomies. Luulen, että hän on palomies.
Kiitos. Tai strippari, jolla on palomiespuku.
Sellaista se on.
Minut raahataan palomiesten illallistansseihin.
Mieheni heivaa minut jonnekin katkarapupisteelle.
Olen ainoa juutalainen. Naisten nimi on Gina.
Huoneen täydeltä Ginoja.
Ruskettuneita rintavakoja ja kimmeltäviä krusifikseja.
Tapa, jolla palomiehet onnittelivat meitä -
saatuamme vauvan pelotti.
He sanoivat: "Kaunis juttu.
Pieni tyttövauva. Vaalikaa häntä nyt, kun hän on nuori."
Miksi tämä tuntuu aktiiviselta uhalta?
"Tiedättekö? Kyse on perheestä.
Muistakaa se. Kyse on perheestä."
"Tuntuu, että pääsen hengestäni Sopranosissa -
aina kun te tervehditte?"
He kuulostavat siltä, että myöntävät -
jonkin vaietun salaisuuden.
He sanovat: "Päivät ovat pitkiä,
Ja vuodet ovat lyhyitä. Vaalikaa häntä nyt. Okei?
Tapoin vaimoni Dianen." "En usko,
että tuota piti sanoa, Dino."
"Diane lähti nopeasti. Näin valon sammuvan hänen silmistään.
Kaikki ovat turvassa. Asiat ovat hyvin!"
Mutta se on minun tyyppini.
Ei sitä voi muuttaa. Pidän paksuniskaisista raakalaisista.
Niistä minä pidän!
Tyypistä, joka näyttää sanovan: "Seuraa rahoja" -
puhuessaan rokotteesta.
Tyypin nimi on Vinny tai joskus Dino.
Yksi Vinnieistä…
Yksi Vinnieistä sanoi: "Viekää hänet Disney Worldiin.
Se on oikea perhekokemus. Viekää hänet EPCOTiin."
Hän sanoi: "Sieltä löytyy aito Japani."
"Se on oikea Japani." Täysin vailla ironiaa.
"Ihmiset luulevat, että täytyy maksaa maltaita -
ja lentää Japaniin asti, mutta se on huijausta."
Hän kutsui matkustamista huijaukseksi.
Ja teemapuistoa todellisuudeksi. Se oli oikeaa elämää Vinnyn mielessä.
Kysyin äidiltäni: "Millainen olin tyttäreni iässä?"
Hän ei keksi mitään hyvää sanottavaa.
Hän sanoo: "Söit hyvin nopeasti."
Etkö tosiaan muuta keksi?
Hän sanoi: "Söit nopeasti. Tukehdut kerran kananluuhun.
Muistan sen. Olit ahne syöjä.
Syömisesi oli ahnasta, se pelotti meitä."
Sanoin: "Kiitos, tämä oli todella hyödyllistä."
Ja monet muut "palovaimot", se ei ole termi,
he pyysivät, etten enää sanoisi niin…
"Virkamerkinnussija" kuvaa minua paremmin.
Monet muut naiset…
Monet ihmiset tekevät näin.
He julkaisevat monologeja fantastisista avioliitoistaan -
Instagramissa. Tunnistatteko heidät?
En ymmärrä, miksi mies pitää raahata -
kurpitsapellolle jonnekin. Hän on turvonnut ja krapulassa.
Hän on täysin hämmentynyt.
Hän ei käsitä, miksi koko perheellä -
on samanlaiset ruutupaidat.
He sanovat: "Vinny, haastat minut joka ikinen päivä.
Jokainen päivä kanssasi on kuin kaunis, haastava matka.
Olet saanut minut kyseenalaistamaan kaiken, mitä pidin mahdollisena.
Tarvomme tällä jatkuvalla oppimisen taipaleella yhdessä."
Vinny on PornHubissa juuri nyt.
Mitä hän sai sinut kyseenalaistamaan?
Viimeksi, kun näin hänet, hän oli niin kännissä, että valui hikeä.
Mieheni ei koskaan ota minusta kuvia.
Hän väittää, ettei puhelimessa ole tilaa.
"Se ei ole varastointiongelma."
"Puhelimessani ei ole tilaa!"
Hän otti minusta kuvan häissämme, kun söin.
Suupielestäni tursui voileipää.
Se oli häpeällinen hetki.
Sanoin: "Tuonko kuvan otit?"
"Se kuvasti sinua niin hyvin.
Tiedäthän? Olet ahne syöjä."
Kiitos paljon.
Aplodit Rachel Feinsteinille!
Illan koomikot ovat parhaita ystäviäni, myös seuraava.
Hän on yksi suosikkikoomikoistani.
Tekin tunnette hänet, hra Chris DiStefanona!
Hienoa, Amy!
Hei!
Hei, miten menee? Onko täällä kaikki hyvin?
Täällä ollaan, puhumassa vanhemmuudesta.
Minusta tuntuu, ettei kenelläkään täällä ole lapsia.
LA:ssa… Kahdeksalla ihmisellä.
Onko sinulla? Näytät siltä, että sinulla on long covid.
Haukoit siinä henkeäsi. Huomasin sen.
Sinulla on lapsia.
"Kaveri näyttää kuolevan!"
Niinpä.
Minulla on kaksi pientä tyttöä. Tyttäreni ovat puertoricolaisia.
Aika erikoista. Olen iso valkoinen mies.
Olen iso valkoinen mies ja minulla on pienet latinolapset.
Ja he eivät puhu englantia.
Etenkin vanhempi lapseni, hän ei vain…
He puhuvat vain espanjaa. Äiti puhuu sitä.
Yritän oppia pari sanaa Encantosta puhuakseni lapsilleni.
Se on hienoa! Haluan heidän oppivan eri kieliä.
Mutta papi puhuu vain englantia.
Mutta lasten hankkimisessa on sellainen juttu,
että minulla ei ole aikaa tai energiaa -
ajatella paljoakaan.
Minun piti mennä Portlandiin.
Menin siis sinne.
Rakastan maatamme. Vereni on sinipunavalkoista.
Mutta mikä helvetin Portland?
Ne ihmiset ovat liikaa.
He ovat hyvin passiivis-aggressiivisia ja tiedostavia.
Olin siellä, ja he vain katsoivat minua tuomiten.
Olin siellä kaksi viikkoa sitten.
Minun piti mennä sinne. Kävin kahvilassa.
En tiennyt, että siellä piti käyttää vielä maskia,
koska elämme tätä hetkeä Amerikassa.
Barista teki näin.
Näin vain.
Hän vain jatkoi sitä. "En tiedä, mitä teet."
Hän vain jatkaa.
"En osaa viittomakieltä. Olen pahoillani.
Olen valkoinen paskakasa. Olen pahoillani.
En vastusta viittomakieltä. Mitä teen?"
Hän ei vain puhunut, vaan teki näin.
Sanoin: "Mitä yrität sanoa? Käytä sanojasi!"
Ja sitten hän sanoi: "Sinun täytyy laittaa maski!"
Sanoin: "Hyvä on. Olisit vain sanonut niin!"
Selvä. Laitan kohteliaasti maskin.
"Olen pahoillani, olen New Yorkista,
emmekä käytä enää maskia siellä."
Hän sanoi: "Täällä Portlandissa otamme koronan yhä vakavasti."
"Vaikutat hauskalta ihmiseltä.
Vaikutat todella vitsiniekalta."
Tilasin juomani.
Kysyin: "Saisinko pienen jääkahvin mustana?"
Hän sanoi: "Anteeksi?"
"Etkö kuule minua maskin läpi?"
Kysyin: "Saisinko pienen jääkahvin mustana?"
Hän sanoi: "Tarkoitatko pientä jääkahvia ilman kermaa?"
"Eikö se ole sama asia kuin pieni jääkahvi mustana?"
"Sen jälkeen, mitä afroamerikkalainen yhteisö -
on kokenut viime vuosina,
mielestäni sinun täytyy tilata kahvisi fiksummin."
Sanoin: "Menen ennemmin Isisin mestattavaksi -
kuin puhun sinulle enää sekuntiakaan."
Joten revin maskini irti.
Kävelin ulos kahvilasta ja kaksi korttelia eteenpäin -
toiseen kahvilaan ja kävelin sisään:
"Saisinko pienen jääkahvin ilman maitoa,
koska olen niin nössö."
Sellaista se on.
Ihmiset vain…
Kaikki sekoavat. Kaikilla menee vähän kurjasti.
Tiedättekö? Viime aikoina on ollut kurjaa.
Minun piti lopettaa koirani.
Se eli hyvän elämän, 18 vuotta.
Koirani eli 18 vuotta. Hänen nimensä oli Larry.
18-vuotias, mutta hän oli yksi niistä,
jotka tekivät kuolemaa 16 vuotta.
Joka kerta, kun kävin äitini luona,
koira oli hänellä. Taas tähystettiin jotain,
silmä ei toiminut, pää oli vinksallaan,
jostain vuosi verta.
Hän näyttää taistelleen sisällissodassa.
Jonkun täytyy lopettaa tämä koira.
Oli selvää, että se halusi kuolla.
Kävin äitini luona.
"Äiti, koira pitää lopettaa."
"Ei, Jeesus ei vielä kutsunut."
"Ei, hän kertoi minulle, jotta kertoisin sinulle. Usko pois,
koira haluaa kuolla."
Menin sinne kourallisen suklaata mukanani.
"Kuka haluaa suklaakuoleman? Larry, tulehan.
Syö se, loistava tapa lähteä."
Eräänä päivänä menin äitini luo, ja koira oli kuolemaisillaan.
Larry käytännössä makaa kuolleena lattialla.
Sanoin: "Viedään koira eläinlääkärille.
päästää se kärsimyksistään." Hän sanoi: "Olet oikeassa."
Oli keskiyö ja minä nääntymäisilläni nälkään.
Ajamme eläinlääkärin luo, ja näen hampurilaispaikan.
Sanoin: "Äiti, käydään hakemassa nopeasti hampurilaiset.
Tuon, mitä haluat." "Ei, mennään eläinlääkärille!"
Sanoin: "Hyvä on, näännyn nälkään sitten!" Olin kuin tyytymätön teini.
Olen 37-vuotias.
Saavuimme eläinlääkärille, ja eläinlääkäri oli hyvin mukava.
Hän on todella mukava nainen.
Hän sanoi: "Teimme testin pikku Larrylle.
Huomaamme, että sen aika on lopussa.
Laitamme vain pienen piikin sen pieneen tassuun.
Lääke vaikuttaa 30 sekunnissa.
30 sekuntia ja sen pieni sydän pysähtyy.
Se pääsee taivaaseen koirien kanssa.
Ja Julmian ja ketä siellä nyt on.
Kaikki menee hyvin,
se pääsee tuskistaan, tämä on oikein."
Sanoin: "Selvä." Päässäni lasken 30 sekuntia,
sitten vielä paperityöt. Sitten homma on selvä.
Kello on 00.30 ja ravintola sulkeutuu kahdelta."
Sellaista se on. Tämä tarina on täysin tosi.
Lääke vaikutti, aivan kuten hän sanoi.
Neste virtasi tassuun kuin vuoristoradasta.
Se saavuttaisi koiran pienen sydämen -
30 sekunnissa.
Me olimme poissa tolaltamme.
Minä lohdutin itkevää äitiäni.
Sanoin: "Äiti, kaikki hyvin." 15 sekuntia.
"Olemme puolivälissä, äiti."
Kun pääsimme viiteen, aloin laskea ääneen: "Viisi, neljä,
kolme, kaksi, yksi. Juhlan aika!"
Larry oli yhä elossa.
Se vain oli yhä elossa. Selvä, sellaista sattuu.
Mutta mitä enemmän aikaa kului,
Larry näytti saavan energiansa ja värinsä takaisin.
Sen turkki oli ennen harmaa,
nyt se oli kauniin oranssi.
Se seisoi taas omilla jaloillaan.
"Larry näyttää helvetin hyvävointiselta. Mitä on meneillään?"
Viiden minuutin kuluttua kysyin: "Onko tässä jokin ongelma?"
Lääkäri vastasi: "Ehdottomasti." Sanoin: "Hyvä on."
Hän meni ulos ja palasi hetkeä myöhemmin. Hän sanoi:
"Olen kovin pahoillani.
Palkkasin uuden apulaisen.
Apulainen antoi vahingossa koirallenne elektrolyyttejä.
Viereisessä huoneessa koiralla oli nestehukka,
ja me sekoitimme lääkityksen."
Hän sanoi: "Älä huoli, minulla on oikea lääkitys tässä.
Se kuolee hetkessä."
Vannon tämän.
Heti kun hän laittoi oikean lääkkeen,
koira kuoli välittömästi.
Aivan kuin jollakulla olisi ollut tarkkuuskivääri,
jolla sitä olisi ammuttu päähän. Koira oli mennyttä,
sielu katosi taivaaseen, minulla oli hamppari kädessäni kello 01.59.
Se oli fantastista. Kiitos.
Te olette parhaita. Olette todella mahtava yleisö.
Kaikki puhuvat teistä lavan takana. Kaikki rakastavat teitä.
Virallistetaan se. Haluamme sitoutua.
Seuraava koomikko on käsittämättömän hauska ja minulle rakas.
Hyvät naiset ja herrat, Lil Rel Howery!
No niin! Miten menee?
Netflix on hitonmoinen vitsi.
Ja minulla farkut… Kerron jotain.
Ikäni alkaa näkyä. Olen nelikymppinen.
Ja näin me teemme.
Heitämme niskaan kaikkea sattumanvaraista.
Minulla on farkkupuku ja cowboy-hattu.
Tämä on oikea iskäasu.
Minä olen siisti isä! Todellakin!
Minulla on 13- ja 12-vuotiaat ja viisivuotias.
Tiedän. Helvetti!
Nuorempana vanhempana -
yritin tehdä kaiken oikein.
Nyt en välitä enää paskaakaan.
Kävimme viisivuotiaani kanssa pomppulinnassa -
ja hän pissasi sinne. "Paska, häivytään."
Tiedättekö? En…
Ei mitään vaatteiden vaihtoa, me häivyimme.
Pissaa oli kaikkialla.
"Tulkaa, nyt mennään!"
Hitto!
Vihaan olla taas uusi isä.
Kannan sitä hiton turvaistuinta.
Kukaan ei tajua, kuinka raskasta on -
kantaa ihmistä yhdellä kädellä. Typerää!
En välitä, kunhan lapsi on siinä kiinni.
Kannan sitä miten parhaaksi katson. Antaa olla.
En voi joutua vankilaan! Hänet on sidottu!
Kunhan hän ei putoa, kaikki on hyvin!
Tyttäreni on 13-vuotias, hän on teini, hitto vie.
Hänellä on kuukautiset.
Aivan, se tapahtui minun kanssani.
"Hitto, pitikö sen tulla minun kanssani?"
Olen eroisä, joten oli minun vuoroni.
"Hetkinen, miksi hitossa?
En ole valmis tähän."
Yritin parhaani, mutta en tiennyt mitä hankkia.
Ostin vain kaiken.
En tiennyt, mitä ostaa.
Myyjä kysyi: "Onko sinulla asuntola?
Miksi kaikki on eri kokoa?
Mitä helvettiä on meneillään, sir?"
En todellakaan tiennyt.
Sanoin: "Otan kaikista imukykyisimmän siteen."
Niinhän me dorkat ajattelemme.
"Ota se, joka imee eniten."
Laitoin kaiken sen kotona pöydälle. Hän sanoi: "Isä,
nämä ovat isoäidille, en tiedä mitä -
luulet tapahtuvan. Olen 13-vuotias, sir."
"Etkö halua imukykyisintä?"
Poikani oli siellä hämmentyneenä kanssani.
Katsoimme kaikkea sitä, otin ne laatikosta,
poika leikki… "Laita ne pois, lopeta!"
Ei se ole sapeli.
Mutta hän sanoi: "Isä, tiedätkö mitä?
Haluaisin sen isoäidille sopivan."
Ja minä ajattelin sitä.
Niinhän pikkupojat ajattelevat.
Tytöt eivät halua muiden tietävän kuukautisista.
Sitä peitellään.
Jos pikkupojilla olisi kuukautiset,
he haluaisivat kaikkien tietävän.
"Minulla on kuukautiset, mitä helvettiä?
En voi mennä kouluun.
Minulla on kuukautiset!
Olen uninen, nälkäinen, väsynyt, en pysty keskittymään!"
Opin liikaa naisista, koska minulla on 13-vuotias.
Käymme rintaliiviostoksilla.
En tiennyt, että siinä mitataan selkä.
Miehet, luulitte, että siinä mitataan tissit.
Numero kertoo heidän selkänsä koon.
Jos näet DD:n, kyse ei ole tisseistä.
Hänellä on vain leveä selkä.
Jos ette tienneet.
Unohdin tekeväni komediashow'ta.
Sitä alkaa ajatella.
"Hitto, minun täytyy selvittää tämä Legoland-juttu."
Minulla on 13-, 12- ja 5-vuotiaat. 5-vuotias ei pääse laitteisiin.
Se tarkoittaa, etten minäkään pääse.
Vanhemmat lapset pitävät hauskaa.
Minä vahdin sitä pikku paskiaista.
Joo, hän on lapseni, mutta…
Teen jotain tylsää. Joku pieni silta -
tai helvetin hidas typerä auto.
"Isä, olimme vuoristoradassa!"
"Turpa kiinni! Paskat teistä."
Niin, se on totta.
Poikani on kuin paras ystäväni.
Hän on samanlainen kuin minä.
Rakastan sitä, että hän on kuin minä.
Jos hän ei olisi lapseni, olisimme parhaita ystäviä.
Hengailisimme, jos olisimme samanikäisiä.
Siksi en osaa aina auttaa häntä.
Hänellä on nyt…
12-vuotiailla pojilla on joskus…
Mutta pojat haisevat tietyssä iässä.
He eivät pese persettään tarpeeksi hyvin.
Hänen äitinsä sanoi minulle: "Sinun täytyy puhua hänelle.
Hän ei välitä. Hän pukeutuu samoihin vaatteisiin."
Ja on vaikeaa sanoa parhaalle ystävälleen, että hän haisee.
"Meidän täytyy puhua."
Yritän saada häntä mukaan juttuun.
Vitsailen: "Tämä on hauskaa, eikö?
Äitisi sanoo, että kassisi haisevat.
Voisitko vain käydä pesulla, ettei meidän tarvitse puhua tästä?
Ostin sinulle uudet sukat. Älä käytä haisevia sukkia.
Se siitä. Olen valmis!
Kiitos. Minä olen Lil Rel Howery.
Aplodit Lil Relille!
Olette uskomaton yleisö.
Haluan kiittää perheitämme,
jotka tekivät meistä, keitä olemme ja antoivat meille tämän materiaalin.
Aplodit vielä kerran Chris DiStefanolle.
Tuo olet sinä.
Voi, olit niin suloinen. -Niin.
Mitä tapahtui? Oli miten oli. Ron Funches!
Christina P! Aplodit hänelle!
Jaye McBride!
Jaye, olet söpö!
Rachel Feinstein!
Ja vielä kerran Lil Rel Howerylle.
Olemme söpöjä!
Vielä kerran, aplodit kaikille. Kiitos, hyvää yötä!
Eikö olekin hassua, että olemme tunteneet toisemme vuosia?
Emmekä tiedä mitään.
Emme tiedä mitään toisistamme.
Puhumme kyllä lavalla, emme vain kiinnitä huomiota.
Aivan, olen saanut tietää vaikka mitä puhuessani koomikoille.
"Kävitkö elokuvakoulua?" En tiedä mitään.
Poikani kirjoitti sketsin, ja se oli tosi hauska.
Hän teki minusta pilkkaa.
"Isä, haluan sinut mukaan.
Haluan, että teet -
sen korkean äänen elokuvista,
joka ei kuulosta sinulta."
"Mitä tarkoitat?"
Niin.
Se on niin helppoa!
Tekstitys: Saara Patiris