Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Välkomna er värd, Amy Schumer.
Tack, wow!
Tack så mycket!
Jag förtjänar det här. Helt och hållet.
Varsågoda och sitt. Snälla!
Tack, tack.
Hade vi inte covid förut, så har vi det nu.
Hur det kan bli.
Jag har inte haft covid än.
Några fler? Klappa om ni inte har haft covid.
Jag gillar hur självbelåtna alla... Ja!
Och de andra ser på er och tänker: "Dra åt helvete."
Ledsen, vi har inte haft det än...
Gud väljer nog vilka han vill beskydda.
Men vi kommer att få det, och ikväll.
Så...
Jag vet inte om ni vet att jag har fått barn.
Tack, tack.
Inte dåligt för ett år, eller hur?
Det har gått tre år.
Jag har fortfarande inte gjort en babybok åt min son.
Mamma försöker få mig att göra en, men jag kan inte.
Hon gjorde jättefina babyböcker åt oss allihop.
Men tänker man efter är de
mest tänder och hår och fingeravtryck.
En seriemördares loggbok.
Hon skrev ner en milstolpe som jag nyligen såg.
Otroligt att hon tyckte att det var bra.
"Vid 24 månader kan Amy se på tv i tre timmar."
En milstolpe hon var stolt över.
Min son uppnår den varje dag, ingen fara där.
Folk frågar: "Hur länge framför tv:n?" Jag svarar: "Hela tiden."
Mamma gör klippböcker till mig, och folk hör det och säger:
"Åh." Men hon tar med allt.
Sånt jag har försökt undvika.
En förstasidesrubrik: "Amy Schumer: Gravid, eller bara fet?"
Det tar hon med.
Jag säger: "Tror du jag behöver komma ihåg det?"
Vår son heter Gene.
Ja, han är gullig.
Han fick namnet efter min mans mor,
Jean.
Hon dog, vlket är sorgligt...
...men att inte ha en svärmor?
Förlåt!
Jag gjorde nåt rätt i mitt förra liv, förlåt!
Så han heter Gene,
och Attell i mellannamn
efter Dave Attell, den fantastiska komikern.
Ja, han är en vän till familjen.
Och min mans efternamn är Fischer.
Vilket är varför jag aldrig kommer att ta hans efternamn,
för jag vill inte heta Amy Fischer.
Som vissa av er i min ålder vet, var Long Island Lolita
som försökte döda sin pojkväns fru. Så hur som helst.
Vi döpte vår son,
och efter en månad som nybliven mamma,
inte alls en känslig tid,
insåg jag att vi hade döpt vår son
till Gene Attell. Genital.
Genital Öppning...
Har nån fler här ställt till det så kapitalt?
Troligen inte.
Så vi bytte hans mellannamn.
Jag hoppas det är bättre. "Dingleberry." Är det bra?
Funkar det i skolan?
Min son såg nyligen min ryggtatuering för första gången.
Ett kul samtal, eller hur?
"Vad är det?" Jag förklarade för honom
att din mamma är trash.
Okej.
Jag försöker vara en bra förälder, men...
Man blir inte bättre på att vara förälder. Bara van att ställa till det.
Eller hur? Så är det.
Man vänjer sig.
Jag har visat Disneyfilmer för honom, det har varit kul.
Förutom att de är problematiska.
Om ni har tittat på Disneyfilmer med era barn,
före filmen står det alltid numera
såhär:
"Vi ställde till det, okej?"
"Vi gjorde fel då,
och nu, och vi är ledsna,
och vi visar filmen ändå,
men den är fel." Och det är sant.
"Vad snackar de om? Det är ju Peter Pan."
Så vi startar Peter Pan.
Alla infödda säger: "Ugh." Hemskt.
Helt för jävligt, inte bra. Vad mer?
Kvinnorna i de här filmerna...
eller i Peter Pan, sjöjungfrurna.
Minns ni dem? De är topless med långt hår.
De talar viskande.
Ja. "Åh. Peter.
Vi saknar dig så mycket, Peter.
Åh, vi är så våta. Vi är sjöjungfrur!"
"Det får du inte se på!"
Och försök inte ens med Djungelboken.
Så jag tog en nyare film,
typ Trassel, som ska vara fin.
Den handlar om Rapunzel med det långa, blonda håret.
Spoilervarning: Klipper man hennes hår
händer nåt hemskt.
Det blir brunt!
Och det händer!
Hennes hår klipps, och hon får brunt, kort hår!
Hon revolterar!
Men fast hon är ful
finner prinsen ett sätt att älska henne.
Är det inte fint?
Det vill jag att min son växer upp med.
Jag har en dålig vana nu när jag läser för honom,
vilket jag gör, för jag är en hjälte.
Så fort det är en blond, attraktiv kvinna i nån bok
säger jag: "Vem liknar hon?"
Guldlock och de tre björnarna. "Vilken Guldlock?
Påminner hon dig om nån?"
Han säger: "Mamma!" Jag säger: "Herregud, tack!"
Sen ser han en björn och ropar igen: "Mamma!"
Jag säger: "Bara när jag säger till!"
Ni är en härlig publik,
vi ska ha en kul kväll ihop.
En fantastisk samling av några av mina bästa vänner
och favoritkomiker,
och vi ska prata om våra familjer
och är jätteglada att ni har kommit för att lyssna.
Så vi börjar med, mina damer och herrar, Ron Funchies!
Hej!
Tack!
Vilken kul show, prata om familjen? Jag älskar familjer.
Ja, det går bra för min familj.
Jag firade precis bröllopsdag med min fru, underbart.
Ja.
Det är mitt andra äktenskap, så jag tror att det håller.
Jag rekommenderar, om ni är i ert första,
få det ur vägen.
Ni har inte nått er slutgiltiga form än.
Efter mitt första äktenskap var jag rädd att jag var skadad
och att ingen skulle vilja ha mig, men det är liksom motsatsen.
Jag visste mer om mig själv, vad jag gillade och inte.
Jag vet hur bra mitt nuvarande äktenskap är
tack vare hur dåligt det första var.
Och jag är inte den som pratar skit om mitt ex.
Vi gifte oss unga bara.
Vi varken litade på eller respekterade varann.
Hon försökte... Jag var lite större då,
och hon försökte ge mig kläder
med stora hundar på.
Eller färgglada blommönster och khakishorts.
Hon försökte få mig att se ut som en svart Gabriel Iglesias.
Hon försökte hålla mig oknullbar.
Min nuvarande fru vill att jag är snygg!
När jag går hemifrån kollar hon mitt hår.
Hon ser till att jag är välklädd.
Hon vill att andra ska vilja ligga med mig!
Det är ett bra äktenskap!
Tack!
Jag visste inte att det kunde vara så kul att vara gift!
Jag trodde att det var en konstant kamp.
Jag visste inte att man bara kan hänga,
skratta ihop
och se på Seinfeld hela dan,
tills man får kuken avsugen.
Summerar man äktenskapet, herregud,
det är fantastiskt.
Särskilt om ni förstår hur ofta jag tittat på Seinfeld hela dan...
...utan att få kuken avsugen.
Men inte nu längre.
Nu blir jag upphetsad så fort jag hör titelmelodin.
Ja, när jag hör "bom-bo-bom-bom-bom"
vill jag hämta ett gummiband till hennes hår.
Många av er känner igen er där.
Man måste vara omtänksam.
Min fru är omtänksam. Det var så vi blev kära.
Innan vi träffades hade jag varit gift och hade min son,
och jag tänkte fokusera på honom.
Men så kom hon och var en så underbar människa.
Hon ställde samma fråga om och om igen,
tills hon lyckats ta sig in i mitt hjärta.
Och jag ska berätta vad hon frågade mig
ifall ni behöver fånga in en man.
Min fru frågade mig...
...om jag drack tillräckligt med vatten.
Jag sa: "Vi vet båda att svaret är nej."
Den verkliga frågan är: "Varför bryr du dig?"
Men det var för att hon brydde sig om mig!
Hon var bekymrad över min hälsa.
Och det var avtändande, jag gillade det inte först.
Jag var van vid vampyrbitches från LA.
Men hon bara fortsatte.
Jag skulle bjuda ut henne,
hämta henne hemma hos sig, ringde på,
hon öppnade, och vet ni vad hon hade?
En flaska vatten!
Jag hade den stora turen att få med henne hem till mig,
men när jag vaknade och vände på mig var hon redan borta.
Men vet ni vad som låg där istället?
En flaska vatten!
En dag insåg jag:
"Åh...
...ingen tjej har nånsin brytt sig om min hydrering!"
Efter mitt första äktenskap drack jag inte vatten på fem år.
Ingen sa nåt.
Och jag gick omkring med begynnande gulsot, det var hemskt.
En sak jag älskar hos min fru är att hon tog sig an min son direkt.
Jag har varit singelpappa i största delen av mitt liv
med en son som diagnosticerades med autism när han var två år.
Vi genomgick en massa terapi,
anfall, olika problem, och jag är stolt att han nu
är 19 år och går ut high school.
Han jobbar i en mataffär.
Jag jobbade i en mataffär när jag var 19,
innan jag fick honom.
"Så länge du inte gör nån gravid de närmaste månaderna
går det bra för dig!"
Han har disciplin. Jag vet inte varifrån den kommer.
För jag har aldrig disciplinerat honom.
Jag visste inte
hur man gör, varken med tonåringar eller autism.
Vad jag skulle göra, vad som var tonårsrelaterat
och vad som var autism-relaterat.
Jag visste inte vilket av det
som fick honom att ladda ner 60 avsnitt av The Price Is Right.
Men jag vet att det inte är normalt.
The Price Is Right är en bra serie, men det är samma sak varje dag!
"Min son, måste du fylla hela filmbiblioteket med The Price is Right?"
Han säger: "Jag vill bara se dem i rätt ordning."
Okej, då är det autism.
Fortsätt bara.
Jag gillar att se honom bli vuxen, vad han gillar och ogillar.
Min favorit är vårt delade Spotifykonto.
I slutet av året får jag "Spotify Wrapped" och älskar det.
För jag får veta vad en autistisk tonåring tycker
är årets bästa låt.
Det visade sig att min sons favoritlåt förra året,
och det är sant,
var ljudeffekten...
...av bin...
...som surrar på en äng.
Nej!
Ja, det är gulligt, bara man inte bor med det.
Försök komma hem till det varje dag.
Man kan inte göra normala föräldragrejer. Man kan inte säga: "Hördu, sänk ljudet
på den vackra sommardagen!"
"Pappa, du förstår inte min generations musik!
Du måste öppna dina sinnen! Det surrar bra."
Tack för er tid, jag heter Rob Funches.
Älskling! Bra jobbat!
Bra jobbat! Hejdå!
Hur kul är inte Rob Funches?
Ni är en så bra publik.
Håll uppe energin, mina damer och herrar,
och välkomna ms Jaye McBride!
Okej! Tack så mycket.
Vad skönt det är att slippa bära mask.
Eller hur? Okej.
En kille vägrade att ha sex med mig om jag inte bar mask.
Jag vet, och det var långt innan pandemin.
Det var inte ens en medicinsk mask, utan en Spider-Man-mask.
Han sa: "Nu har jag dig, Web Slinger!"
Man tar vad man kan få, eller hur?
Dejta är tufft. Ni vet att jag är trans?
Det har ni väl listat ut, era...?
Era LA-deckare.
"Jag är från Kansas, inte Mars, jag vet."
Det knäppa är att jag inte var trans innan jag fick vaccinet.
Jävla Johnson & Johnson.
En spruta. Visst.
Nej, jag transitionerade för 15 år sen,
vilket, tack, men...
Klappa inte. Det var bara för att tävla i OS.
Jag är ingen hjälte.
Men jag visste tidigt, riktigt tidigt,
när jag var fem och vi tog vår hund för att kastreras,
och jag satt i baksätet och skrek: "Ta mig nu!"
Min familj var irländska katoliker, vilket komplicerade saker.
Eller hur? Så här irländskt katolsk är jag:
Min mormor fick 10 barn.
Ja, 10.
En god katolsk kvinna, va?
Och hon fick två missfall, så hon var gravid 12 gånger på 16 år.
Eller hur?
Hon hade inte mens, utan kommateringar.
Ja, mormor var gammaldags.
Hon var...
Hon sa en gång att hon inte trodde på gaymänniskor.
Hon sa så: "Jag tror inte på gaymänniskor."
Vilket är konstigt, för hon trodde på änglar, småtomtar och Sasquatch.
Jag en morbror som är präst.
Han sa en gång till mig: "Jag vill inte se dig göra standup,
för jag vill inte höra dig prata om att ha sex med en man."
Jag skickade honom bilder istället.
Så reagerade inte han.
Nej, folk säger: "Om du hade uppfostrats mer religiöst
hade du blivit normal."
"Älskling, jag var korgosse
och jag älskade det!"
Nej, prästen varken rörde, slog mig eller förgrep sig på mig.
Fast jag försökte allt.
"Fader, den här bikten är för varm för att ha byxor!"
Pappa trodde att vara korgosse skulle göra mig till en man,
men att sitta i klänning hela dan och dricka vin gjorde inte jobbet!
Nej, pappa gillade det inte.
När jag var liten frågade jag:
"Pappa, vad kallas en liten pojke som vill vara en liten flicka?"
Han sa: "Jag vet inte, men de får definitivt inte glass!"
Hemskt, va? Men oroa er inte, han dör till slut.
Wow, vissa av er antingen älskar svart humor eller hatar er pappa.
Min pappa dog under julen, vilket var tufft.
Jag visste inte vad jag skulle be om för jag hade redan det jag ville!
Jag går i terapi.
Tack, antar jag.
Jag går faktiskt i terapi.
Jag har pratat mycket med min terapeut om min mamma.
Min mamma dog och...
Nu tänker ni: "Åh, död mamma, död pappa.
Vad kommer härnäst, Lilla Föräldralösa Tr-Annie?
Vi pratar mycket om mamma. Alltså hon var toppen.
Min terapeut säger att jag ska prata med mamma varje dag,
vilket verkar... galet,
så jag pratar med modedockan på vinden
jag har klätt i hennes kläder.
Men mamma var verkligen toppen.
Hon var Martha Stewart-typen.
En dömd brottsling som kunde laga mat.
Och när jag kom ut som trans tog det ett tag för henne.
Hon sa att hon måste be till Gud.
Vilket är logiskt, för är man en vit medelklasskvinna
och inte gillar nåt, så går man till chefen.
Eller hur, LA?
Jag försöker fortfarande göra henne nöjd.
Efter att hon dog
tänkte jag göra nåt fint.
Jag tänkte sprida hennes kvarlevor på hennes favoritplats,
staden jag växte upp i, Westport, New York.
Den ligger i Adirondack Mountains vid Lake Champlain.
Klappa inte, ni kommer inte därifrån.
Jag körde i sex timmar för att sprida kvarlevorna.
Nån kom och skrek:
"Så får du inte göra! Förbjudet!"
"Varför inte", frågade jag.
Han sa: "Du måste kremera henne först."
Så jag la tillbaka henne i sopsäcken.
Nu var hon på sin andra favoritplats.
Bakom Arby's.
Det var därför jag kom sent ikväll...
Jag har tre bröder.
Det var knäppt att ha tre bröder, för våra föräldrar var snåla,
så när vi badade fick vi bada ihop.
En efter en.
Hemskt.
Är man sist är det som Hudsonfloden vid lågt tidvatten.
Och jag satt där och såg ner
och tänkte: "Det här är äckligt.
Jag är 32 år..."
En bror bröt kontakten när han fick veta att jag var trans,
men det gör inget. Jag håller huvudet högt.
När jag hörde att han och hans fru hade fått barn skickade jag ett kort.
"Grattis, det är en pojke!
...än så länge!"
Tack ska ni ha.
Jaye McBride, en applåd!
Okej!
Jag vet inte om ni känner till Oscarsutdelningen,
men jag fick vara värd i år.
Ja. Och...
Vi såg alla det sorgliga som hände.
Jessica Chastain vann.
Det var verkligen sorgligt att Will Smith smällde till Chris Rock.
Det var synd, chockerande,
men jag antar att
han råkade i slagsmål och mamma blev rädd,
jag vet inte!
Jag blev censurerad den kvällen.
Ett par saker fick jag inte säga.
Så jag säger dem till er nu.
Ni verkar vara onda människor. Jag vet inte varför de sa nej.
Så min man skulle slicka mig,
eller som han kallar det: "Squid Game."
Så...
...han är i min Nightmare Alley...
...min House of Gucci.
Och jag säger: "Kom igen."
"Tick, tick... PANG! Bells fast."
Jag säger, "Gå av min Dune." Och så föddes vår son.
Vad tycks?
Vi går vidare. Mina damer och herrar,
välkomna Christina P!
Hej!
Hej, Los Angeles. Tjoho!
Jag har flyttat till Texas efter 44 år i Los Angeles.
Förlåt, jag får skuldkänslor.
Jag känner mig som en frånskild pappa...
...som kommer och besöker sitt barn.
"Alltså, jag älskar er mamma, men jag måste bara, okej?"
Ni förstår inte,
de hade N-95-masker på i bilen ensamma,
det var helt...
Men...
Jag är en medelålders mamma nu.
Tack.
Allt gör mig fet.
Och jag bor i Texas, så allt jag kan äta utan kalorier
är Klonopin.
Jag älskar det doppat i grillsås!
Jag gillar Södern. Folk är vänliga, coola,
men allt går långsamt.
De har noll brådska.
Och jag insåg: "Vad skyndar jag egentligen för?
Det finns ju inget att göra."
Skyndar jag till Chick-fil-A innan de stänger på söndag?
Ni vet väl varför de har stängt på söndagar?
För att...
Det är då de maler ner alla homosexuella till...
...smeten till kexen. De är så goda!
Och gay-sperma är den orangea såsen...
Jättegott.
De kristna är på den sidan, de är inte...
Okej.
Jag har varit gift i 17 år,
Tack.
Han kissar fortfarande på mig i duschen, så coolt.
Och han försöker på ett läskigt sätt få ögonkontakt
när han gör det.
Och han låtsas inte veta vad som händer.
Han stirrar på mig och säger: "Känner du lukten?
Känner du? Det luktar illa.
Känner du lukten?"
"Nej, jag har precis haft covid."
Välsignelsen covid.
Jag har en treårig och en sexårig pojke,
och en man,
så jag ser fler snoppar än i nåt avsnitt av Euphoria.
Älskar ni inte Euphoria?
Serien för medelålders mammor, jag vet.
Euphoria är Cobra Kai med tuttar. Den är så bra.
Folk säger alltid: "Christina,
vad barnen växer upp fort."
"Gör de?
Vad ger du dem att äta? Jag vill gärna skynda på det."
Okej?
Men det är inte barnen som är jobbiga,
utan föräldraskapet.
Det är för mycket krav på föräldrar.
Nu måste man klä ungarna i organiska, könsneutrala kläder.
De ska ha inkluderande, icke-diskriminerande leksaker.
Och man ska amma dem tills de börjar college. Visste ni det?
Jadå. En kvinna i min "Mamma och jag"-klass
ammade sin fyraåring.
Ursäkta, 208 veckor gammal?
Är hon avvänjd till skolbalen?
Mina föräldrar gjorde ingenting.
Eller hur? Förr i tiden behövde de inte göra nånting.
Mina satte inte ens på mig säkerhetsbälte.
Jag åkte bak på pappas pickup...
...i en trädgårdsstol,
och sträckte ut armarna och försökte röra vid vägmärkena.
Och blev vi stoppade av polisen lät de mig leka med deras pistol.
Men idag, herregud, är föräldrar helt stressade.
Har ni sett helikoptermammorna?
Jag går till parken,
och det är min egentid.
Jag tar en öl, chillar.
Jag låter dem springa. Det är ju vad parken är till för!
-Ja! -Precis.
Sen ser jag stackars helikoptermammor, och jag fattar.
Jag var sån med första barnet.
Har ni sett mammorna som ska göra allt rätt?
Försöker göra allt rätt,
berättar allt barnet gör, medan det gör det.
"Duktigt, Cooper! Bra!
Ja, Cooper, sätt foten på stegen nu, Cooper.
Duktig pojke!
Sätt foten på stegen, Cooper, och spring nu,
spring, Cooper, bra jobbat!
Vill du ha mellis, Cooper?
Ostpinnar?
Vatten?
Cooper? Mellis?
Åh!
Tills lille Cooper inte står ut längre:
"Jag behöver utrymme!"
Jag high-fiveade honom nästan: "Se på dig, du sätter gränser
mot din mamma!"
Det tog mig 10 år i terapi! Och du bara gjorde det!"
Och sluta säga till barn att de ska vara sig själva. Jisses.
Sluta säga åt barn att vara sig själva.
De vet redan hur.
Fråga mina söner.
De är säkert nakna just nu på uppfarten,
i bara cowboystövlar.
Häromdan kom min sexåring
naken och sa: "Mamma!
Vill du ha en överraskning?"
Sen vände han sig om och fes rakt på mig.
Tajmingen var exakt.
Och treåringen såg det
och gjorde likadant:
"Mamma! Vill du se en överraskning?"
Han vänder sig om, särar på skinkorna
och säger: "Lukta på mitt arsle!
Lukta på det!"
Ja, man vet vem man är
om man riktar sitt arsle mot nån, eller hur?
Och sluta säg att kön inte finns.
Sluta säga att kön är en social konstruktion.
De som säger det har inte uppfostrat pojkar.
Jaså, pojkar och flickor är likadana? Verkligen?
Har du sett en sexårig flicka pissa på en lägereld?
Och sen vara superglad över det?
"Herregud, känner du lukten?"
Känner du? Det luktar illa."
Bra att veta att äckligt är genetiskt.
Tack så mycket. Tack.
Nu får jag presentera min allra bästa vän.
Mina damer och herrar, ms Rachel Feinstein!
Tack!
Tack, ni är så vänliga.
En konstig vecka. Min familj besökte och det blir mycket med mamma.
Har nån här en sån förälder? Min mamma har inga gränser.
Varje gång jag är ensam med henne berättar hon nåt jag inte vill veta.
Hon säger: "Ett år tänkte jag lämna din far."
"Det vill jag inte veta."
Hon säger: "Jag kallade det mitt mörka år."
"Namnger du åren i ditt liv?
Du lär ut aerobics. Du vet inget om mörker."
Jag är likadan fast med främlingar, berättar alltid för mycket.
Står jag i kö på apoteket och alla ler mot mig säger jag:
"Jag kände mig aldrig sedd av min far. Jag vet att han älskade mig, men..."
Det var min största rädsla när jag fick barn:
"Tänk om jag inte knyter an till henne?"
Det händer. "Jag måste berätta för alla!"
Jag är på grillfest, nån säger: "Vad gullig hon är."
Jag svarar: "Är det inte galet, men jag älskar henne inte.
Jag känner bara förargelse!"
Så när jag började älska henne sa jag det till alla.
"Vi älskar henne!" Mina bröder sa: "Säg inte så.
Folk tar för givet att man älskar sina barn.
Det är skrämmande." Jag sa: "Det är rättvis återkoppling."
Hon är liten, bara två år.
Hon tömmer varje rum.
Vänder upp och ner på allt som om hon letar kokain,
eller har ett dygn på sig att lämna landet
innan en knarklangare skjuter henne.
Min man är brandman. Tror jag i alla fall.
Tack. Han skulle kunna vara en strippa i brandmanskostym.
Det är mitt liv nu.
Jag måste gå på middag med dans med brandkåren,
och han ställer mig på en räkstation nånstans.
Jag är alltid enda juden. Kvinnorna heter alltid Gina.
Det finns ett hav av Ginor.
Rader av urringningar och skimrande krucifix.
Och hur de andra brandmännen gratulerade oss
när vi fick barn var läskigt.
De sa: "En fin sak där, va?"
En liten flicka. Ta vara på henne medan hon är ung."
Varför känns det som ett hot?
"I slutändan handlar allt om familjen.
Kom ihåg det, familjen." Jag tänker:
"Varför känns det som att jag ska bli dödad i Sopranos
varje gång ni tilltalar oss?"
De låter alltid som om de håller på att medge nåt
de inte kan hålla inne längre.
"Vet du vad, dagarna är långa
och åren korta. Ta vara på henne nu, okej?
Jag dödade min första fru Diane."
Jag sa: "Du tänkte nog inte säga det högt, Dino."
"Diane var snabb. Jag såg ljuset i hennes ögon slockna.
Det var bra! Alla är i säkerhet. Allt är bra!"
Men det är min typ. Alla har sin.
Man kan inte ändra på det. Jag gillar tjurnackade, dumma män.
Jag gillar dem!
Jag gillar killar som säger: "Följ pengarna",
när han pratar om vaccin.
De heter ofta Vinny, nån gång Dino.
En Vinny kom fram...
...till oss och sa: "Ni måste ta henne till Disney.
Det är en sann familjeupplevelse. Ta henne till EPCOT."
Sen sa han: "EPCOT är det verkliga Japan."
"Det äkta Japan." Utan nån som helst ironi.
Han sa: "Folk tror att man måste spendera en massa pengar
och flyga ända till Japan, men det är bedrägeri."
Han menade att resa i världen var bedrägeri,
och att EPCOT var verkligt. Så var livet för honom.
Jag frågade mamma: "Hur var jag i min dotters ålder?"
Hon kommer aldrig på nåt bra att säga om mig,
så hon säger alltid: "Du åt snabbt."
"Är det din viktigaste detalj?"
"Du åt snabbt, du kvävdes nästan av ett kycklingben en gång,
det minns jag. Du åt glupskt.
Det gjorde att vi inte kände oss säkra."
"Tack, det hjälpte, jag återkommer."
Många "brandfruar", det ordet finns inte,
de har bett mig sluta säga det...
Jag föredrar "emblemknullare".
Många av kvinnorna,
många jag känner, gör så här.
De lägger upp långa monologer om hur bra deras äktenskap är
på Instagram. Visste ni att folk gör det?
Jag fattar inte instinkten att släpa med sin man
till ett pumpafält nånstans, bakfull och plufsig.
Helt förvirrad.
Han har ingen aning om varför han har matchande flanellpyjamas
med hela släkten.
De säger: "Vinny, du utmanar mig varje dag.
Varje dag med dig är en fin och spännande resa.
Du får mig att ifrågasätta allt jag trodde var möjligt
under den lärorika resa vi är på ihop."
Jag säger: "Vinny är på PornHub just nu.
Vad har han fått dig att ifrågasätta?"
Sist jag såg honom var han så full att han dröp.
Min man tar heller aldrig foton av mig.
Han säger alltid att mobilen är full.
"Det är inget förvaringsproblem."
"Det finns ingen plats i min mobil!"
I det enda han tog av mig på vårt bröllop åt jag.
En mackbit föll ut ur mungipan.
Ett slarvigt, skamligt ögonblick.
"Är det bilden du tar?"
"Det var den sanna du.
Du äter glupskt."
Tack så mycket, hörni.
Rachel Feinstein, en applåd!
Komikerna här är mina bästa vänner, också den här.
Han är en av mina absoluta favoritkomiker.
Ni känner honom som mr Chris DiStefano!
Ja!
Hej!
Hur är det? Känns det bra? Ser ni bra ut?
Det är som det är, föräldratema.
Jag tror inte att nån här har barn, va?
Det är LA, vem har...? Typ åtta stycken.
Har du barn? Du ser ut att ha långcovid.
Du sitter och andas bara... Jag vet.
Jag visste att du har barn. Jag tänkte: "Han är döende!"
Ja.
Jag har två små flickor. De är puertoricaner.
Ni vet? Diversifierad. En stor vit.
En stor vit man har små latinobarn
som inte talar engelska.
Särskilt min äldsta, hon...
De talar bara spanska. Mamman...
Jag försöker se Encanto för att prata med mina barn.
Men jag kan inte, vilket är toppen! Jag vill att de lär sig språk,
men pappa talar bara engelska.
Grejen med att ha barn är den
att man inte har tid eller energi
till att tänka.
Jag skulle åka till Portland.
Den stan, alltså...
Jag älskar det här landet. Jag blöder rött, vitt och blått,
men Portland?
De är bara för mycket.
De är passiv-aggressiva, nyfikna,
de stirrar på en och dömer en.
Jag var där för två veckor sen!
Jag gick in på ett café,
och visste inte att man fortfarande måste bära mask,
för USA idag är som det är,
och baristan gjorde
så här,
och bara fortsatte. Jag sa: "Jag förstår inte."
Hon bara gjorde så här.
Jag sa: "Jag kan inte teckenspråk. Förlåt, jag borde bättra mig,
jag är en vit skit. Jag vet, förlåt.
Jag är inte emot det alls. Vad vill du att jag gör?"
Hon bara fortsatte.
"Vad försöker du säga? Använd ord!"
Sen sa hon: "Du måste bära mask!"
"Åh. Det kunde du ha sagt!"
Och jag satte artigt på mig masken:
"Förlåt, jag är från New York, och...
...vi bär inte mask där längre."
"Här i Portland tar vi covid på allvar."
Jag sa: "Du verkar vara en kul person.
Du verkar skitkul."
Så jag beställde:
"Kan jag få en liten iskaffe, svart?"
"Ursäkta mig?"
"Hör du mig inte genom masken?"
"Kan jag få en liten iskaffe, svart?"
Hon sa: "Menar du en liten iskaffe utan grädde?"
Jag sa: "Är inte det samma sak?"
Hon sa: "Efter vad afroamerikanerna
har genomgått de senaste två åren
tycker jag att du borde beställa ditt kaffe bättre."
Jag sa: "Jag blir hellre halshuggen av IS
än pratar med dig en sekund till."
Jag slet av mig masken
och gick ut ur caféet och gick två kvarter
till ett annat café, gick in och sa:
"Kan jag få en liten iskaffe utan grädde
för att jag är en sån fegis?"
Jag vet inte. Det är som det är.
Folk är...
Alla har blivit knäppa.
Förstår ni vad jag menar? På sistone.
Jag skulle avliva min hund.
Han levde ett gott liv i 18 år.
Lilla Larry hette han.
Arton år gammal, och speciell.
Han dog typ de senaste 16 åren.
Varje gång jag besökte mamma...
...hade prover tagits av nån ny del av hans kropp,
eller ett öga funkade inte, huvudet hängde konstigt,
han blödde jämt...
Han ser ut att ha stridit i inbördeskriget.
Nån måste avliva honom.
Det var tydligt att han ville dö.
Jag besökte mamma
och sa: "Mamma, vi måste avliva hunden."
"Nej, Jesus har inte kallat hem honom än."
"Nej, han säger till mig, och jag säger till dig
att han vill dö."
Jag tog med mig choklad.
"Vem vill dö av choklad, Larry? Kom igen.
Ät bara, ett toppensätt att dö på."
En dag när jag besökte mamma höll han faktiskt på att dö.
Larry var i princip död där på golvet.
Jag sa: "Vi tar honom till veterinären
och befriar honom från lidandet." "Du har rätt", sa hon.
Det var midnatt och jag var skithungrig.
Vi körde till veterinären och jag såg en Wendy's i ögonvrån.
"Mamma, jag går in på Wendy's snabbt.
Säg vad du vill ha." "Nej, vi ska till veterinären!"
"Okej, jag svälter väl då!" Som en tjurig tonåring.
Jag är 37 år.
Vi kom fram till veterinären, och hon var jättevänlig.
Världens trevligaste.
Hon sa: "Vi har tagit prover
och ser att han är i slutet av livet,
så vi ger honom ett stick i tassen
så verkar medicinen på 30 sekunder.
Då stannar hjärtat
och han kommer till hundhimlen
med Cruella och alla de andra,
och han får det bra,
och slipper lida. Vi gör det rätta."
"Okej." För jag tänkte: "30 sekunder,
med pappren att fylla i hinner vi
till Wendy's som stänger kl 02.00."
Så var det. Det är helt sant.
Medicinen gick in, som hon sa.
Ett stick i tassen och in i blodomloppet
och hjärtat stannar
på 30 sekunder.
Och vi var ledsna, jag och mamma,
och jag tröstade henne, hon grät.
"Mamma, det blir bra." Efter 15 sekunder:
"Vi är halvvägs, mamma."
Vid fem började jag räkna högt: "Fem, fyra,
tre, två, ett! Vi firar!"
Larry levde än.
"Okej, det händer."
Men tiden gick, sekunderna gick,
och han såg ut att få mer energi, färgen kom tillbaka
som han aldrig haft, hans päls var grå. Nu var den orangebrun och fin,
och han ställde sig upp igen.
"Larry ser ju jättefrisk ut. Vad händer?"
Efter 5 minuter frågar jag veterinären: "Är det nåt problem?"
"Absolut." "Jaha."
Hon gick ut och kom tillbaka och sa:
Jag är ledsen.
Jag har anställt en ny tekniker,
och han gav er hund elektrolyter av misstag,
för hunden i rummet intill var uttorkad,
och vi förväxlade medicinerna."
"Men ingen fara, jag har den rätta här.
Han dör på ett ögonblick."
Jag svär,
så snart hon satte in den rätta
så dog han omedelbart.
Som om en prickskytt satt i ett hörn i taket
och sköt honom. Han rullade runt, kryssades över ögonen,
och själen åkte till himlen, och jag fick min macka kl 01.59.
Det var fantastiskt. Tack ska ni ha.
Ni är bäst, vilken härlig publik.
Alla pratar om er bakom scenen. Alla älskar er.
Vi vill säga det öppet till er.
Den här komikern är skitrolig och jag älskar honom.
Mina damer och herrar, Lil Rel Howery!
Ja! Hej!
Netflix är ett jävla skämt.
Och jag har hela jeans... Jag ska säga en sak.
Jag visar att jag är 40 nu, och så här gör 40-åringar.
De matchar sånt som inte passar ihop.
Jag har full jeansmundering med cowboyhatt. Pappaklädsel.
Den coola pappan! Ni vet vem han är.
Jag har en 13-åring, en 12-åring och en femåring.
Jag vet. Fan!
Vet ni nåt kul? När jag var en yngre förälder försökte jag göra allt rätt.
Nu bryr jag mig inte längre. Ni vet?
Jag och femåringen gick till en hoppborg
och han kissade i den. "Vi går", sa jag.
Förstår ni vad jag menar?
Jag byter inte blöjan, vi går bara. Han läckte hela tiden. Ingen såg nåt.
"Kom igen!"
Fan!
Jag hatar att vara ny pappa igen.
Bära bilsätet.
Det är visst en grej. Ingen vet hur tungt det är
att bära en människa med en arm. Dumt!
Men det är lugnt, bara de är fastspända bär jag den
så gott jag kan. Är ungen upp och ner...
Jag kan inte få fängelse! Han är ju fastspänd!
Så länge han inte faller ut!
Min dotter är 13 nu, tonåring.
Hon har fått mens.
Ja, det hände mig. Jag hoppades...
"Måste det ske när du är hos mig? Fan."
Jag är skild och det var min vecka:
"Vänta lite, vad...?
Jag är inte redo för det här." Ni vet?
Jag gjorde mitt bästa, men visste inte vad jag skulle köpa. Jag köpte allt.
Jag visste ingenting.
Kassörskan frågade: "Har du ett boende? Varför så många storlekar?
Vad är det med dig?"
Jag visste inte.
"Jag tar de som absorberar mest."
Vi är dumma, det är det vi tror.
"Ta de som absorberar mest."
Och när jag gav henne det sa hon: "Pappa,
sånt här är till mormor, jag undrar
hur du tänker. Jag är 13 år."
"Vill du inte ha de som absorberar mest?"
Min son var med, också förvirrad.
Vi tittade på grejerna och jag tog ut dem ur paketen
och han lekte med... "Sluta lek med dem!"
Det är ingen ljussabel.
Han sa: "Pappa, vet du en sak?
Jag vill ha mormors."
Jag tänkte efter.
Är det så små pojkar tänker?
Flickor vill inte visa att de har mens.
Ni vill gömma det.
Om pojkar hade mens skulle de visa för alla att de hade det största och bästa.
"Ja, jag har mens, än sen?
Japp, kör hem mig. Jag kan inte gå i skolan idag, för jag har mens!
Jag är trött, hungrig, kan inte fokusera!"
Jag lär mig för mycket om kvinnor för jag har en 13-åring.
Vi köper behå och allt.
Jag visste inte att det handlade om ryggen.
Killar, ni tror att det handlar om brösten, nix!
Det handlar om ryggens storlek, så...
Ser ni en dubbel D är det inte brösten
utan att hon har stor rygg. Jag säger det bara.
Ifall ni inte visste.
Jag glömde att jag gjorde standup. Man pratar om verkliga saker:
"Fan, jag måste lösa Legoland-situationen."
Med en 13-åring och en 12-åring får femåringen inte åka nåt.
Och då kan inte jag heller åka nåt. De får ha kul, 13-åringen och 12-åringen.
De får ha kul. Och jag ser på minstingen.
Förlåt, mitt barn, men...
Han får gå på nån liten bro
eller åka nån långsam radiobil.
De andra: "Pappa, vi åkte berg- och dalbanan!"
"Håll käften!"
Ja, så är det.
Men min 12-åriga son är min bästa vän,
och den äldsta är mer lik mig,
och jag älskar att brodern är som jag.
Vore han inte som jag skulle vi vara bästa vänner.
Vore vi i samma ålder skulle jag jävlas med honom.
Därför vet jag inte hur jag ska hjälpa honom.
Förstår ni? Han går igenom...
Tolvåriga pojkar, alltså, det beror på,
men pojkar har jobbiga perioder, okej?
Då de inte tvättar sig tillräckligt.
Hans mamma ringer: "Du måste prata med honom,
Han bryr sig inte. Han sätter på sig samma kläder."
Det är svårt att säga till sin bästa vän att han stinker.
"Alltså, vi måste prata."
Man försöker spela dataspelet
och skoja: "Kul, va?"
Din mamma säger att du har unken balle.
Kan du tvätta dig så vi slipper prata om det mer?
Jag har köpt nya sockor åt dig. Sluta ha skitiga som stinker.
Så där. Klart!
Tack så mycket. Jag är Lil Rel Howery.
En applåd för Lil Rel!
Ni är en sån bra publik.
Jag vill säga godnatt med att tacka våra familjer
som har gjort oss till dem vi är, och försett oss med materialet.
En applåd till för Chris DiStefano.
-Se vilken söt pojke du var. -Ja.
Vad hände? I alla fall, Ron Funches!
Christina P!
Jaye McBride!
Jaye, du är gullig!
Rachel Feinstein!
Och en till för Lil Rel Howery.
Så gullig!
En till för allihop. Tack, godnatt!
Är det inte lustigt att vi har känt varann i åratal
och inte vet nånting.
Vi vet ingenting om varann.
Vi pratar om vår uppväxt på scenen, men vi lyssnar inte.
Jag har lärt mig mycket av att prata med andra komiker:
"Gick du på filmskola?" Jag vet ingenting.
Min son skrev en jätterolig sketch
där han dissade mig.
"Pappa, jag vill att du är med i sketchen och du ska göra
rösten du gör i filmer när du är uppspelt.
När du låter som..." Jag undrar vad han menar.
Ja.
Det är så lätt!
Undertexter: Madeleine Person