Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A TÖRTÉNETET IFAYEMI ELEBUIBON INSPIRÁLTA
Mikor egy joruba meghal,
nem temetik el.
A holttestet inkább elviszik a szent erdőbe.
Ha meghal valaki, azt mondják, pihenni ment.
Pihenni…
Így temették a halottakat a jorubák földjén,
mielőtt az idők megváltoztak.
Változnak az idők
és most már felássuk a földet és eltemetjük a halottainkat.
Ifa azt mondja,
hogy az akalakeselyű képes feltámadni.
Ha valaki
idő előtt hal meg,
a titokzatos akala isteni képességeivel feltámasztja.
De ha az embernek eljött az ideje,
a misztikus madár átengedi a nagy semmibe.
Ifa egyik jövendőmondó versében
amit úgy hívnak, „Idin'osun”…
SHOLA DADA ÉS KUNLE AFOLAYAN FORGATÓKÖNYVE ALAPJÁN
… egy bátor gyerek felveszi az akala külsejét
és megkérdezi az orákulumot Oyo király nevében
aki azt mondja neki, hozzon áldozatot
hogy a palotáját megmentse a tűzvésztől.
Egy engedetlen gyermek az,
aki meghallja a repülő galamb szárnyainak verdesését.
Megkérdezi Elemele barátja, Saro nevében az orákulumot.
Salagereje.
Végül, a védelmező
lesz az áldozati bárány.
Az emberek összegyűlnek,
nem látjátok, hogy a jóslat beteljesedett?
A NETFLIX BEMUTATJA
Mi okozta a halálod?
Ifjú férfi!
Úgy tűnik, messziről jössz, hogy részt vegyél az ünnepeken.
Nem az ünnepekre jöttem.
Milyen ünnep?
És koszos is vagy.
Maradj a törvény jó oldalán!
- Menj tovább! - Köszönöm.
- Csak óvatosan!
Anyánk!
Légy üdvözölve! Isten hozott! Légy óvatos! Érted?
Ki ez?
Menjetek dolgotokra!
Jó napot!
Te ki vagy?
Honnan jöttél?
Csak egy utazó vagyok. Jó reggelt!
- Utazó? - Igen.
Kellett egy hely lehajtani a fejem éjszakára. Ennyi.
Már megyek is.
- Maradj! Nem vagyok mérges. - Ne haragudjon!
- Egy utazó… - Igen.
Oyóban ez nem olyan furcsa dolog.
Oyo lakói befogadják az idegeneket.
Honnan jöttél?
- Gboganból. - Gboganból?
Igen. De sok helyen laktam, mivel új üzleti piacokat keresek.
Üzlet?
Miféle üzlet?
- Aso-ofi textileket szövök. - Aso-ofit?
Igen. A legjobbak mellett inaskodtam Iseyinben.
- Tényleg? - Tulajdonképpen szakember vagyok.
- Tényleg? - Igen.
Akkor jó. Nagy szerencséd van.
És ha gyorsan bizonyítasz, szerencsés lehetsz Oyóban.
Köszönöm.
- Hogy hívnak? - Saro.
- Hogy? - Saro. A nevem Saro.
Saro… Saro, az aso-ofi szövő Gboganból.
Úgy van.
Ne menj még!
Hozok valami ételt neked.
Miután befejezted,
- mehetsz tovább. - Köszönöm.
- Köszönöm, asszonyom. - Szóra sem érdemes. Állj fel!
Segítesz nekem vásárolni…
Ezért jöttél ide tanulni?
Mi? Ostoba!
Felség!
Hívattál.
Akit előre figyelmeztetnek,
ez előre fel tud készülni a támadásra.
Ha elbukunk a felkészülésben, akkor a bukásra készülődünk.
Igen, felség.
A szomszédaink megint újra elkezdték, szokás szerint.
Melyik szomszédaink?
Mikor kötöttünk szerződést az adókról?
Biztos a Tapa törzs.
- Oyo főnökei! - Felség!
Felség!
Királyi fenség! Éljen a király!
Azt tanácsolom, mindenki menjen haza,
aludjon rá egyet, és gondolja végig.
Holnap ilyenkorra
tudni fogjuk, hogy háborúzunk-e vagy sem.
- Menjünk! - Felség!
- Fodrász! Isten hozott! - Jó napot! Jó napot az anyáinknak!
- Fodrász! Jó napot! - Köszönöm, asszonyom.
- Az udvari fodrász. - Köszönöm, asszonyom.
Kit jöttél ma megszépíteni?
Arolake királyné hívatott.
- Minden rendben veled. - Ámen.
- Szépre csináld a haját! - Igenis, asszonyom.
- Köszönöm. - Kérlek!
Kikelomo hercegnő!
Légy szíves, hívd id Arolake királynét!
Ülj vissza, kérlek!
Melyik Kikelomo menjen el Arolake királynéért?
Rabszolgának néz ki a gyerekem? Mindenki ismer ebben a palotában,
Nem vagyok tiszteletlen.
Nem ütöm az orrom mások dolgába.
De az isten szerelmére,
ha a fodrász meg akarja csinálni Arolake királyné haját,
és maga nem tud érte menni,
akkor jöjjön ki Arolake királyné.
És ha ő nem tud, akkor szüljön gyereket, akit elküldhet.
Ha nem sikerül, akkor küldd érte a saját gyerekedet!
Igen.
Küldd a saját gyerekeid!
- Arolake királyné! - Hercegnő!
Tessék?
Nagyon puha a hajad.
Megérkezett a fodrász, akit hívattál.
Jó, jövök.
A királyné. Fejezzük be!
Ti mindketten meghalnátok az irigységtől.
Mind a ketten utánam házasodtatok.
És valaki más utánatok megy férjhez.
- Ne kiabálj, anyánk! - Nyugalom, anyánk!
Ennél több vagy.
Arolake királyné,
ebbe a palotába jöttél.
Nekik is vannak gyerekei. Nekem is. És neked is lesznek.
Ámen.
Nem leszel meddő ebben a palotában.
Anyánk, a jövendőmondó!
Na jó, majd meglátjuk.
Saro, az aso-ofi szövő Gboganból.
- Ízlik az ételem? - Igen, finom.
Szóval, elgondolkodtál már, hogy mihez kezdesz itt?
Miért? Nem kell rajta gondolkodni.
Folytatom a szövést.
Máshoz nem értek.
Értem.
Tudom, te egy aso-ofi szövő vagy.
Csak semmi jelét nem látom…
Semmi jelét se látom, hogy dolgozni akarsz.
Vagy van pénzed valahol csak nekem nem mondod el?
Nem, nincsen pénzem.
Jól van. Gondoltam. Ezért kérdezlek.
Saro, dolgozz itt valameddig!
Ha dolgozol, keresni fogsz és tudsz félretenni,
aztán elindíthatod a vállalkozást.
Na?
Reménykedtem, hogy találok itt egy takácsot,
aki hajlandó lenne társulni velem az elején.
Saro, az aso-ofi takács Gboganból.
Milyen gyerekes. Nagyon vicces vagy!
Ha megfogadod a tanácsom, tudok ajánlani munkát.
Ha munkád lesz, keresni fogsz.
Félreraksz.
Mielőtt észreveszed, már el is kezded a saját üzleted.
Egymagad. Jó lesz?
Rendben, nem gond. Miféle munka?
- Ügyesek vagytok. - Köszönjük, asszonyom.
- Hogy megy a munka? - Nagyon jól.
- Elvitte már a nő a fazekait? - Eljött értük.
- Kell még neki? - Igen.
- Az jó. - Üdv, asszonyom!
- Szép munka. Jó az agyag? - Igen, jó.
Nagyon jó. Ügyes.
Köszönjük.
Szép munka.
- Látogatónk van. - Remek.
- Köszönöm, asszonyom. - Ügyesek vagytok.
Úgy hívják, hogy Saro.
Saro…
- Igen. Velünk fog dolgozni. - Az jó.
Együtt fogtok dolgozni.
- Isten hozott! Üdv a csapatunkban! - Köszönöm.
Saro… Úgy tartja a mondás, „Addig gyűjts szénát, míg süt a nap.”
Ez lesz a dolgod.
Nézz ide!
Tudom, hogy ez nehéz munka.
De rendes munka legalább.
Naponta kapsz fizetést.
Ételt kétszer kapsz.
Naponta. Munkakezdés előtt és alkonyatkor, miután befejezted.
Agyagot öntsek?
Saro…
Figyelj, barátom! Egyenlően kiveszi a részét a munkából mindenki.
Ha elkezded valamelyik részlegen,
és nem tetszik, csatlakozhatsz egy másikhoz.
És kapsz fizetést.
Mi agyagöntéssel keressük a pénzt.
- Jól mondod. - Anyánk!
Saro, most már tőled függ.
- Jó napot, asszonyom! - Jó napot!
Királyné!
Wojuola királyné.
Ki az?
Arolake királyné, jó napot!
- Kérlek… - Miért zajgatsz ilyenkor?
Csak azt akartam kérdezni, hogy visszakaphatom most már a nagy tükrömet?
A tükör, amit nemrég adtál kölcsön.
- A te tükröd? - Igen.
A tükör, amit utána rögtön visszaadtam.
- Nem adtad vissza. - Tényleg?
Nos, mint látod, nincsenek tükrök kötve a derekamra vagy a nyakamra.
Miután visszamentem a szobámba, megkeresem és átviszem neked.
Hallod?
Egyesek sose fáradnak bele, hogy állandóan csak magukat nézegessék.
Te, ebben a palotában? Kíváncsi leszek.
- Jó éjszakát! - Jó éjszakát! Köszönöm.
- Jó éjt! - A mi látogatónk Gboganból.
Nem vagyok senkinek a látogatója.
- Jól van. Akkor jó éjszakát! - Jó éjt!
Ne maradj sokáig!
Tudod, mit mondanak, mi történik ha leszáll az éjszaka.
Mit mondanak?
Ha maradsz, megtudod.
Siess!
Nem maradunk a piacon későig.
Ajiun anyja, megvársz?
- Őfelsége. - Drága Wojuola…
Az édes hangú. Nagyszerű zenészek ivadéka.
- Felség! - Na?
Miért hanyagoltál el?
- Én? - Igen.
Már jó ideje nem jártál a szobámban.
Biztos észrevettél valamit, ha ezt mondod.
Te vagy a kedvencem.
Miért hanyagolnálak el?
Soha nem tudnálak. Nem tudod, milyen messzire jutottunk?
Felség, azt mondod, én vagyok a kedvenced.
Igen.
Akkor miért van az, hogy mikor a palotában keresünk,
mindig annak a lánynak a szobájában… annak a fiatal lánynak a szobájában vagy.
Felség, nem vagyok kíváncsi a részletekre.
- Wojuola! - Felség!
- Ez igaz. - Wojuola!
Felség!
Azt hittem, hogy ha ma éjjel a szobádba jövök,
az megnyugtató lesz, és jól fogok tőle aludni.
Nem gondoltam, hogy beszéddel fogsz untatni.
- Nézd… - Felség,
kérlek, ne érts félre.
Tudod, az élet nem olyan nehéz, mint amilyennek hiszed.
Felség, kérlek ne érts félre.
Nem lehet az életre számítani.
Nincs szerelem féltékenység nélkül, felség.
Nagyon fáradt vagyok.
Tényleg felöltözöl. Felség!
Felség, maradj még egy kicsit! Gyere vissza! Kérlek…
Bocsáss meg, kérlek.
Drága Arolake!
Felség, légy szíves, ne érj hozzám!
- Miért? - Nem az én éjszakám a mai.
Ki mondott ilyet neked?
Mindegyik a te éjszakád, amit velem töltesz.
Mi? Gyere közelebb!
Ne, felség! Nem akarok semmi bajt.
Miféle bajt, Arolake? Ki bántana téged?
Egy pillanat, mit művelsz velem, asszony?
Mit művelsz? Mondd, én drága Arolakém?
- Figyelj… - Nem csinálhatjuk.
Mit jelentsen ez? Mi?
- Megjött. - Az nem lehet.
Ne találj ki most ilyeneket! Mióta?
- Hé? - Tényleg így van. Nem hazudok.
- Komolyan? - Kicsit korán jött meg.
Szerintem a termékenységi gyógynövények az oka,
amiket mostanában használok. Az zavarja össze a ciklusom.
- Termékenységi kotyvalékok? - Igen.
Hát ha így van, mást is lehet csinálni.
- Ne aggódj! Tudom, mit kell tenni. - Tényleg?
- Gyere közelebb! - Felség!
- Mi az? - Felség, ne viselkedj úgy, mint azok…
Bocsáss meg, kérlek.
Kit hívnak közületek Sarónak?
Engem.
Fogd! Anyánk azt mondta, ezt adjam oda.
Köszönöm.
- Rendben. - Köszönöm.
Siessünk!
- Mit meresztitek itt a csipátokat? - Hé! Engem is zavarba ejt.
Fogjátok a saját ételeteket, és legyetek hálásak!
Eszel vagy nem?
Tessék. Kell vagy nem?
- Gyere, fogd! - Tessék! Ne lökdösődjetek!
- Tessék! Fogjátok az ennivalót! - Légy szíves, add oda neki!
- Hol van az én ételem? - Adjatok enni!
- Majdnem elfogyott. - Adjatok enni!
Nekem is valami olyan kell.
- Idősebb királyné! - Ifjabb királyné!
- Megtaláltad… a tükrömet. - Igen.
A tükör.
Milyen gyönyörűség! Akárcsak te.
Köszönöm, hogy elhoztad.
Elküldhetted volna az egyik kicsivel.
Nem akartam, hogy elejtsék.
Tudom, milyen értékes.
A férjünk sok pénzt fizetett érte.
A király kedvence ragyog, mint a hold.
Miért csak te kapod a legszebb ajándékokat?
Királyném, te vagy a király kedvence.
Mi, többiek, nem vagyunk csábítók neki.
- Valóban? - Igen.
Akkor miért kel ki az ágyamból,
hogy átmásszon a tiedbe, mikor én következek?
Meg vagy lepődve, hogy honnan tudok róla?
Te nyomorult asszony!
- Boszorkány! Tele gyűlölettel. - Nem vagyok boszorkány.
De ha az is lennék,
a hatalmamat jobb dolgokra használnám, mint elcsábítani valami öregembert, aki…
Mi?
Folytasd, fejezd be a mondatot!
Jól hallottalak?
A király csak egy vén kéjenc neked, igaz?
Egy király, aki mindenek felett uralkodik, már semmit se jelent neked?
Kérlek, ne érts félre!
Nem tudom, mit hallottál.
Hidd el, nem kényeztetem, mikor nem rajtam a sor.
Pont ez az. Neked nem kell könyörögnöd.
Ne is mondj semmit!
A palotában mindannyiunknak megvan a maga haszna.
Néhányunk… figyelsz?
Királyi fiakat és lányokat kell szülnünk.
De neked… teljesen más a feladatod.
Neked csak örömöt kell szerezni a királynak.
Pontosan! Semmi másra nem vagy jó.
Ez egy figyelmeztetés. Jól figyelj!
Legközelebb ha én következem,
és eltűnik,
és rájövök, hogy nálad van…
ellátom a bajod.
Idősebb királyné! Elkérhetem a tükröm?
Tessék a tükör.
Gyorsabban!
Barátunk Gboganból!
Jó reggelt!
Ő férjes asszony, tudtad?
Ki?
Awarun.
Awarun külsőre nő, de valójában férfi.
Miért mondod ezt nekem?
Kötelességem elmondani.
Idegen vagy errefelé és fiatal.
Tulajdonképpen, azt kellene mondanom, ostoba vagy,
de nem akarom megsérteni a nemződet.
Awarun…
Hét évvel ezelőtt összepakolta a dolgait, és otthagyta a férjét.
Nem te vagy az első… Igen.
Egyszer, az összes itt dolgozó férfi a szeretője volt.
Most rajtad a sor. Oké?
Tud itt bárki is rólam és róla?
Azt én nem tudhatom.
A legtöbben nem pletykálnak.
A saját dolgukkal törődnek.
- Tényleg? - Igen.
De te nem, ugye?
Tényleg?
Nem a te hibád. Komolyan.
A lelkiismeretem hibáztatom, arra késztet, hogy elmondjam az igazat.
Az a nő egy férfifaló.
Hallasz?
Imádja az olyan fiatal, jóképű férfiakat, mint amilyen te vagy.
Velük alszik, aztán rabszolgává teszi őket.
Fogd be!
Miket hordasz itt össze?
Nem a te hibád. Oké? Én szóltam.
Folytasd csak!
Gyerünk, gyorsan!
Hé! Ott jön.
Meggondolatlanul bolyong, mint egy birka.
- Itt van. . Rendesen szedd le őket!
- Gyalázat! Kezdi megint. - Ne törődj vele!
Mit nem!
Denike!
Anike!
Nem szóltam, hogy még egyszer ne menjetek a közelébe?
- Nyugalom! - Gyerünk, menjünk innen!
Menjetek aludni, ha nincs más dolgotok! Befelé!
Hát elhiszed ezt?
Csillapodj le, tényleg!
Szétszóródtak a gyöngyei és segítenek
összeszedni.
Talán bűn segíteni? Miért vered az ártatlan gyerekeket? Mi ütött beléd?
Bocsánat, asszonyom. Engem mindenki ismer a palotában.
Nem szoktam túlmenni a határon.
És nem ütöm bele az orrom mások dolgába.
Miért kellene a gyerekeimnek segíteni?
A rabszolgái talán?
Miért lenne ez rabszolgaság? A gyöngyök szétgurultak a földön.
Bűnt követtek el a gyerekeid, hogy segítettek felszedni?
- Csillapodj! - És ha az ő gyöngyei szóródnak szét?
Akkor mi van? Félti a vacsavacsa kezecskéit.
Túl nehezek a gyöngyök, egyedül nem bírja el őket.
Drága, kérlek, ugye nincs semmi bajod?
Nem én vagyok az oka, hogy nem tud gyereket szülni. Álszent!
- Felség! - Ki az?
Felség, Ogunjimi vagyok, a szolgád.
Gyere be!
Királyi felség!
- Remélem nincs baj. - Fenség, Arolake királyné lázas.
- Arolake lázas? - Igen, felség.
- Miféle láza van? - Én magam se értem.
Arolake!
Miért nem hagyod, hogy…
Mi bajod van?
Feleségem, Arolake! Mi van?
Arolake…
Te kis hamis!
Gyere, menjünk!
Felkelek, megfürdök, kicsinosítom magam
Én, Saro
Én, Saro, fürdök majd Még tovább, mint a nők
Felkelek, megfürdök, kicsinosítom magam
- Jó napot! Hogy megy? - Üdv!
- Jó napot, uram! - Üdvözöllek!
Jó napot!
- Te vagy Saro, az aso-ofi takács? - Igen!
Awarun azt mondta, nagyon jó aso-ofi ruhákat lehet nálad kapni.
Igen, mutatok belőle.
Igen.
- Itt vannak. - Hadd nézzem!
Parancsolj!
Hát nem jó?
Elment az eszed?
Gyönyörű, anyám.
Arolake királyné, elhoztam a gyógynövényeidet.
Ki az?
Gyere be és mutasd meg magad!
Ki vagy? Sose láttalak a palotában.
Új vagyok itt.
A növényeket behozták a konyhába, és velem hozatták el neked.
És Doja? Ő hol van?
Fogalmam sincs. Csak azt mondták, hozzam el ezt neked.
Jól van.
Köszönöm.
Várj!
Az edényt vidd vissza a konyhába!
Jól áll neked ez a frizura.
- Tudom, hogy mit szeretsz. - Igen, ez nagyon jó.
- Akano Erin! - Igen?
- Igen, tényleg én vagyok az. - Megváltoztál.
- Kopaszodom? - Igen.
Nem tudod, hogy a kopaszodás gazdagodást jelent?
- Tényleg? - Igen, jólétet.
Ki járkál ott?
- Hol? - Valaki van itt.
Ki van ott?
Vigyázz, kérlek!
Hol láttad?
Ki vagy?
Hallod?
Vigyázz nagyon! Vigyél fáklyát!
Jó.
Óvatosan.
- Látsz valamit? - Nem, semmit.
- Akkor csak a szél volt. - Hál' istennek!
Tedd le a fáklyát és gyere!
Gyerünk, megy az idő.
- Awarun! - Én vagyok az, igen. Gyere be!
- Rendben. -Oké, megyek már.
Főnök!
- Ma nem énekelsz nekünk? - Szórakoztass minket az énekeddel!
Jól vagytok?
Még hogy én énekeljek nektek?
Megcsináltátok a feladatokat?
Jártatjátok a szátok haszontalanul.
Csináljátok meg a munkát,, igazítsátok meg ezt itt a lábamnál!
Még hogy szórakoztassalak titeket!
Jó napot!
Megy a munka keményen.
- Üdvözöllek, anyánk! - Anyánk!
Menni fog mindkettőtöknek.
- Remélem, jól vagytok mind. - Igen, anyánk.
Babarinsa, remélem, anyád jól van.
Jól van, köszönöm.
- Egészséges? - Igen, az.
Nagyon jó. Adigun?
Látom, te is. Ügyes vagy. Vigyázz magadra!
Saro?
Nem érdemlem meg, hogy köszönj?
Köszöntem, üdvözöllek.
Babarinsa… Gyere ide!
Gyere!
- Adigun! - Asszonyom?
Te is gyere ide!
Ide, erre!
Menjetek Kolanuthoz és hozzatok nekem egy keveset!
Siessetek vissza! Ne maradjatok el sokáig!
Mi a baj?
Hozzád beszélek.
Ki volt nálad tegnap éjjel?
Ki volt az a férfi?
Saro!
Szóval te voltál.
Te mászkáltál az ablakom alatt múlt éjjel?
Milyen bolond vagy!
Saro!
Hogy mered kinyitni a mocskos szád,
hogy kérdőre vonj?
- Te? Mondtam. Igen, persze. - Én?
- Mondtam. - A mocskos szám?
Saro!
Jól hallottad. Komolyan mondtam.
Így van. Nézz rám!
Nemcsak mocskos a szád…
hanem büdös is.
Büdös a szád.
Rohad.
Igen, ahogy mondom. Nézz rám rendesen!
Bármit is teszek, nem vonhatsz kérdőre.
Azt csinálok, amit akarok, és azzal, akivel kedvem tartja.
És senki ne merészeljen felelősségre vonni!
Egy pillanat, Saro!
Mondtam én olyat, hogy férjre van szükségem?
Vagy kértelek, hogy segíts? Mondtam én ilyet?
Jaj, Saro!
Ne akarj nagyobbat harapni, mint amit le tudsz nyelni! Hallod?
Óvatosan közlekedj, és a munkádra figyelj!
Az a nő, akibe belehabarodtál egy férfifaló.
Hallasz?
Szereti az olyan fiatal, jóképű férfiakat, mint te vagy.
Lefekszik velük és aztán rabszolgát csinál belőlük.
Üdvözöllek titeket Oyo nagyfőnökei.
Felség!
Ezt a birodalmat nem pusztítják el.
- Úgy legyen! - Úgy legyen!
Akiniku épp most mondott
valami fontosat a rabszolga-kereskedőkről.
Várj,
miről van szó pontosan?
Felség!
- A gyöngyökkel ékesített király. - Köszönöm.
- Uralkodásod határtalan. - Ámen.
Felség!
Üdvözöllek titeket Oyo nagyfőnökei.
- Anyánk, sokáig élj! - Úgy legyen!
Amint meghallottam, hogy közelednek,
jöttem, hogy elmondjam a királynak.
De mielőtt szóltam neki,
már fegyvereseket állítottam a falu széleire
és szögleteibe.
Ahol eddig két ember állt, most négy.
- Ügyes. - Jól van.
Ahol eddig tíz férfi volt, ott most 20. Megsokszoroztam az őrséget.
Nem ismerek más helyeket, ahol át tudnának jönni,
hogy Oyo népét rabszolgasorba hajtsák.
- Meglátjuk. - Erős férfi vagy.
Jól van, győztes harcos.
Felség!
Királyságod megmarad.
-Sokáig fogsz élni. - Úgy legyen!
Régóta kereskedünk ebben a faluban.
Bárki keményen dolgozhat és jól kereshet.
Házat építhet, megházasodhat, gyerekekei lehetnek.
Aztán nevelheti a gyerekét.
És ha eljön az idő, és az apa megpihen
idős korában, élvezheti munkája gyümölcsét.
Aztán elcsábítják a gyerekeket, és eladják őket rabszolgának.
Találkoztatok már rabszolga gyerekkel, aki visszatért a falujába?
- Eggyel se. - Eggyel se.
Úgyhogy, kérlek, legyünk óvatosak. A rabszolgaság nem jó dolog.
Ne hagyjuk, hogy megpróbálhassák. Ne bízzuk a véletlenre!
Ne bonyolítsuk túl az egyszerű dolgokat!
Hogyan?
Miért bízzuk el magunkat mindig?
Miért?
Akik jönnek, a fehér emberek, azt mondják, együttműködnek…
Miért nem hallgatjuk meg őket,
hogy miben akarnak együttműködni?
Hát nem a fehérek jönnek?
Ne menj oda! Eszedbe se jusson!
Egyáltalán miért mondasz ilyeneket?
Úgy érted, hogy a gyerekeket, akik később segíteni tudnak nekünk,
adjuk el? Ne már!
Én már most félek.
Legyünk óvatosak!
Senki nem fedhet fel minket az ellenségnek.
Így kell lennie.
Legyünk körültekintőek!
- Baba Oloye… - A rabszolga-kereskedés nem jó nekünk.
Nehogy megismételd, amit mondtál! Rossz végét ragadtad meg a botnak.
A rabszolga-kereskedés a gyerekrablás hivatalos módja.
Gondolod, hogy akit eladtak, az hazatér valaha?
- Sose jön vissza. Örökre elviszik. - Az ilyen ember örökre odavan.
Felség!
A falusiak között élünk. Látunk mindent, tudunk mindenről.
Nem történik olyan ebben a faluban, ami újdonság számunkra.
Minden tiszta.
Biztosíthatunk, hogy isten kegyelméből
sokáig élsz a trónon.
- Ámen. - Ámen.
Oyo nagyfőnökei!
Felség!
Saro…
Könyörgöm.
Meddig könyörögjek, hogy megbocsáss, Saro?
Saro!
El akarsz venni?
Saro!
Ne csináld ezt!
Még ha úgy döntenék, hogy újra férjhez megyek is,
Saro, akkor se olyanhoz mennék, mint te.
Nem mehetek hozzád.
Nézz rám, Saro! Túl fiatal vagy hozzám.
Nem vehetsz el.
Saro, kérlek.
Kívánok neked egy olyan nőt…
aki szeret és tisztel téged,
gondoskodik rólad, királyként bánik veled, és a gyerekeidet hordja a hasában.
Ilyen nőt kívánok neked.
Saro,
mikor eljön ez az idő, áldásomat adom rád.
Hallasz?
Támogatlak.
Mindenem odaadom? Hallod?
De addig, semmi nem választ el minket.
Hallod, amit mondok?
Na, ölelj meg! Ne legyél rosszkedvű!
Ne légy már ilyen!
Saro…
Jó hírem van.
Tényleg nagyon jó hírem van.
Megtudtam,
hogy a király feleségeinek és más nőknek az udvarból új ruhák kellenek.
Igen. Téged ajánlottalak nekik.
Aha.
- Komolyan? - Igen, komolyan.
Ez…
Én, Saro, készítenék új ruhákat a király feleségeinek?
Holnap várnak a palotában.
- Mehetek most rögtön. - Ugyan már, hogy gondolod?
Szeretkezzünk holnapig! Holnap várnak.
- Én, Saro… - Igen, te Saro. Gyere!
- Tewogbola fia aso-ofit készít… - Igen.
- a királyi udvarnak? - Igen.
- Jaj, Awarun. Awarun! - Gyerünk! Igen?
- Üdvözlöm, királyné. - Jól van.
Remélem, minden rendben.
Üdv!
- A legjobbakat hoztad? - Nézze meg őket, anyánk!
- Igen, persze. - Jó napot!
- Semmi nem történhet veled. - Ámen.
Fiatalember!
- Állítólag a tieid a legjobbak. - Hogyne.
Jó, nézzük meg őket!
Tényleg szépek.
- Ez nem annyira színes. - Tényleg nem rossz.
- Van másféle szabású? - Ezek az aso-ofik.
- Add oda neki azt! - Sok, nagyon sok van belőle.
- Igen! - Ez jó.
Mit gondolsz?
- Ilyenből van még? - Igen, kapható.
Anyánk, ezt választod?
Mi a baj konkrétan? Miért nem hordhatom?
Nagyon vonzó leszel benne.
Hozd a hercegnőjét!
- Ez tetszik? - Ez jó.
Ez tényleg jól állna rajtad. Fogd csak!
Jól van. Ezt tartsd meg nekem, rendben?
És a többi királyi gyermek?
Őket is felöltöztetjük megfelelően.
Addig is, ezt tartsd meg nekem! Hallod? Tartsd meg nekem!
- Mi is kérjük ezeket. - Mi ezeket választottuk.
A hercegnőé ez lesz.
Igen. Ez a hercegnőé. Ez jó.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Köszönjük.
Ne keverd össze őket!
Kérlek. Köszönöm.
Ezt anyánk választotta, a másikat meg mi.
Isten áldása legyen veled!
Jó napot, királyunk gyermekei!
Fiatalember, van még egy királyné.
- Várj itt, érte megyek! - Rendben.
Bárki követ, ember vagy állat, mutasd meg magad!
Királyné!
- Anyám! - Igen, hallgatlak.
Annyira örülök a ruháknak, amiket veszünk.
Láttad, milyen jól néz ki a férfi?
Akár a textiljei, amiket hozott.
Mind gyönyörű!
Olyan nehéz volt választani.
Annyira jóképű, anyám.
Mondd ki nyugodtan, hogy tetszik neked!
- Anyám… - Maradj csendben!
Nem ezt mondtam.
Hazudok?
Anyám, azért mondod, mert azt mondtam, hogy jók a ruhái? De anyám!
Jaj, kérlek!
Én szültelek, hát elfelejted.
Mindegy hány éves vagy, mindig az anyád leszek.
Gondolod, nem láttalak?
Láttam, hogy milyen érzelmesen néztetek egymásra.
Nem is néztem érzelmesen.
Talán ő igen, nem tudom.
De aztán én, Omowunmi Ayanladun Omofadeke,
én nem néztem rá érzelmesen.
Hazudj csak tovább magadnak!
Igaz, ami igaz, csinos fickó.
Kíváncsi vagyok, házas-e.
Ki tudná ezt most megmondani?
- Anyám! - Tessék.
Azt hiszem, inkább valami mást szeretnék kiválasztani.
Vissza tudnád hívatni, hogy megnézzem újra az anyagokat?
És kiválasszak valami mást.
Hogyne, miért ne?
- Ennyi? - Köszönöm, anyám.
Hol voltál?
Megijesztettél.
Saro!
Hol voltál?
Miért kérdezgetsz?
Kérdezem én, hova mész?
Beugrottam a barátaimhoz.
Tényleg? Saro.
Hazudsz.
Nincsenek is barátaid. Mióta vannak?
Sok barátom van.
- Komolyan? - Igen.
Mondhatom neked, sok barátom van.
- Tényleg? - Igen.
Akkor jó.
Arolake királyné.
- Ki az? - Omowunmi vagyok.
Gyere be!
Omowunmi hercegnő! Azért jöttél, hogy ellopd a gyöngyeimet?
Egyáltalán nem.
Azért jöttem, hogy kivonszoljalak a szobádból, ahol minden nap bujkálsz.
Hogyhogy nem jössz ki egy kicsit napoztatni a bőröd?
Hogy szebb legyen a fénye?
Nem igazán szeretem a napot. A holdat jobban kedvelem.
A hold gyengéd szerető.
Én nem tudok ilyeneket.
Hamarosan meg fogod érteni.
Majd mikor apád keres neked egy férfit,
egy daliás herceget.
Soha az életben!
Senki se fog nekem férjet választani.
Én választok magamnak.
Jól van. Az jó.
Tessék!
Ezt nekem?
Köszönöm. Hálás vagyok. Annyira szép!
Folyton csinálom őket, de nem tudom eladni.
És persze nem tudom az összeset felvenni.
Talán a többi hercegnő is szeretne ilyet.
Mondasz valamit.
Tetszik most valaki neked?
Mikor találkoztál utoljára egy jóvágású férfivel,
bárki olyannal, aki szóba jöhet a palotában?
Leszámítva az aso-ofi takácsot, aki a múltkor itt volt.
- Tetszik neked? - Nem, egyáltalán nem.
Csak azt mondom, ő legalább érdekes és jóképű.
Ma este is eljön a palotába.
Újra meg akarom nézni a kollekciót, gondosabban szeretnék választani.
Tényleg? De azt mondtad, nem néztél ki senkit.
A textilre vagy a textilkészítőre?
Bolond vagy.
Finoman a lábammal!
Szóval tényleg nem találtál még olyat, aki tetszene?
Ezek gyönyörűek.
Gondolkozom, hogy hozzáadom azokhoz,
amiket korábban kiválasztottam.
Királyné!
Hova ment?
Királyné!
Hol voltál? Téged kerestelek.
Hát…
Csak kimentem levegőzni a holdfényben.
Emlékszel, hogy azt mondtam, a hold a titkos szeretőm.
Miért jöttél amúgy?
- Semmi. Már nem lényeg. - Jól van.
- Jó éjszakát! - Jó éjt, barátom.
- Vigyázz magadra! - Holnap találkozunk.
- Ügyes. - Isten hozott!
Saro!
Jogosan haragudhatsz rám…
Saro! Ki haragszik rád?
Kérlek,
esdeklem.
Nem tudom, miért viselkedtem úgy veled.
Mondtam, ki haragszik rád?
Én biztosan nem.
Akkor miért maradtál távol tőlem?
Még ha veszekszünk is, muszáj ilyen sokáig külön lenni?
Komolyan mondom, én nem haragszom rád.
Csak féltelek.
Mert többet veszel magadra, mint amennyivel elbírsz.
Saro…
olyasmit veszel el, ami nem a tied.
- Ennyi. - Valóban?
Ezt hogy érted?
Azért mondom ezt, mert nem szeretném, ha bajba kerülnél.
Saro, figyelmeztetlek.
Kérlek, menj el!
Nyugalom!
Ne mondj semmit, nagyon kérlek.
Ha már itt vagyok, legalább élvezzük a pillanatot.
Hogy sikerül úgy jönni, hogy nem vesznek észre?
Mint egy kígyó,
bárhova be tudok siklani anélkül, hogy elkapnának.
Jól van, bocsánat.
A személyi testőröm falaz nekem.
Hogy? Mit mondasz?
Az őr tudja, hogy hozzám jársz?
- Ilyenkor? - Egyáltalán nem.
Azt mondom neki, anyámmal találkozom.
Együtt jöttünk el a palotából, de ide nem.
Adtam neki egy kis pénzt, hogy menjen és érezze jól magát,
aztán ide jöttem.
Saro, tudom…
Én is félek, de…
Hiányoztál és muszáj volt látnom téged.
Ennyire boldog lehet valaki.
Ennyire boldog még soha életemben nem voltam.
Igen, azért jöttem, hogy megköszönjem.
Minden rendben megy.
Nyugodt vagyok és örülök. Köszönöm.
Köszönet a mindenhatónak.
Szívesen.
- Így kell lennie. - Pontosan, felség.
Ha a közösségben konfliktus van,
a király kötelessége helyretenni az ügyet.
Még csak 15 éves voltam, mikor hozzáadtak a királyhoz.
Ő Arolake, a tegnap még gyermek?
Ő bizony, pontosan ő.
- Hogy megnőtt! - Felség!
- Elvihetem feleségnek, ugye? - Királyi fenség…
Teljesítem a király kívánságát.
Megpróbáltam megölni magam.
De nem sikerült.
Csapdában éreztem magam, mintha állandóan börtönben lennék.
Annyira dühös és szomorú vagyok.
Semmi mást nem tanultam a többi királynétól,
csak gyűlöletet.
Nemrégiben…
- Valaki meg akart mérgezni. - Mi?
Megmérgezni?
Arolake, nem halhatsz meg! Nem halhatsz meg!
Igyál ebből egy keveset, még ha keserű is!
Jól van.
Most hányj egyet!
Jól van.
Komolyan ilyeneken mentél keresztül?
Velem is sok minden történt az életben…
Saro!
Még csak hat éves voltam, mikor elvittek,
- hogy ledolgozzam a szüleim adósságát. - Gyerünk, indulás!
Oyo fordulópont volt számomra.
Itt kemény munkával pénzt tudtam keresni.
Úgyhogy eldöntöttem, vagy itt folytatom…
vagy meghalok, miközben kóborlok.
Egyik vagy a másik.
A munkád nem hiábavaló.
Oyo kedves hozzád.
Oyo valóban kedves hozzám.
De…
aznap mikor először megpillantottalak,
azt mondtam magamnak,
ha ilyen gyönyörűség az enyém lehet…
csak a halál választhat el tőle.
- Őszintén? - Igen.
- Saro… - Tessék?
Szökjünk el!
Mit mondtál?
Te és én, pakoljunk össze és hagyjuk el a várost, most rögtön!
Nem lehet.
Saro, ne félj! Meg tudjuk csinálni.
Felfogod, mit beszélsz?
Szökjünk el? Hova?
Bárhova, el innen.
Figyelj, tudom hol tartja a király a pénzét
és a kincseit.
Elszaladok a palotába és pár lényeges dolgot elhozok.
Nem támogatom az ötletet… Ha a király rájön…
Saro, nyugodj meg és figyelj rám!
Semmi szín alatt nem térek vissza ahhoz a szörnyű élethez.
Különösen az után, amit ma éjjel mondtál.
Biztos vagyok benne, hogy a sors hozott össze minket.
És együtt meg tudjuk csinálni.
Saro…
Azért mondom ezt neked, mert nem akarom, hogy bajba kerülj.
Saro, figyelmeztetlek.
Arolake, Arolake, szökjünk meg!
Igen.
De akkor még ma éjjel.
Rohanok a palotába, és elhozom a dolgaimat.
- Arolake! Arolake! - Mi az?
Ne kelts gyanút!
Én addig összepakolom a cuccaimat.
Omowunmi hercegnő!
Mi a baj?
Remélem nincs probléma? Mi történt?
Hol voltál?
Kimentem levegőzni egyet.
A szeretőd.
Mit mondtál?
A szeretőd,
a hold.
„A hold egy gyengéd szerető”, ezt mondtad.
Nem tudtam, hogy ezt érted alatta.
Ne törődj ostobaságokkal, amiket néha mondok.
Csak mondd el, mi a baj?
Azt kérdeztem, hol voltál?
Már mondtam. Kimentem friss levegőt szívni.
Hazug!
Anyámnak igaza volt. Egy szajha vagy! Férjrabló.
Omowunmi!
'Mowunmi.
Anyám!
Omowunmi!
- Mi történt? - Anyám!
Beszélj, hallgatlak. Mi történt?
- Mit tettem? - A palotába kell vinnünk.
Saro, az áruló!
Saro!
Milyen kár!
Oyo népe!
Királyi felség!
Oyo nagyfőnökei!
- Királyi fenség! - Őfelsége!
Ez egy áruló.
Oyo befogad mindenkit e széles világról.
Igen.
Befogadtunk téged is.
És volt bátorságod Oyo szemét kiszúrni egy hegyes bottal.
Még egy király se merne ilyet tenni. És neked, az idegennek volt merszed.
Igen.
Ki nemzett téged?
- Egy király nem pusztán javasol. - Nem.
- Egy király elrendel. - Igen.
- Őrök… - Felség!
Vigyétek ezt a bűnözőt és adjátok neki, amit érdemel!
Éljen a király!
Saro, az áruló!
- Saro, az áruló! - Verjétek!
Micsoda áruló!
Áruló! Micsoda egy csaló. Áruló!
Áruló vagy!
Aki elárul, azt meg kell ölni.
Áruló!
Áruló vagy!
Áruló!
Haszontalan áruló!
Amiért elárultál.
Saro!
Sajnálom.
Sajnálom. Kérlek, menjünk!
Elmentek. Menjünk!
Saro! Nézz rám!
Saro! Menjünk!
Kérlek, Saro, állj fel.
Saro!
Saro! Saro!
Saro…
Kelj fel, halandó!
Nem érdemled meg, hogy élj.
Menj vissza a halálba!
Ne haragudj! Állj fel!
Menjünk!
Sajnálom.
- Arolake… - Tessék?
Fáradt vagyok.
NÉHÁNY HÉTTEL KÉSŐBB
Üljünk le oda, kérlek.
Üljünk le oda egy kicsit! Nagyon álmosnak érzem magam.
- Fáj az egész testem. - Sajnálom.
Ide. Nem tudok továbbmenni.
Pihenj!
Ülj le ide!
Fáradt vagyok.
Képtelen vagyok továbbmenni.
Remélem, nem halunk meg itt, ebben az erdőben.
Saro!
Sajog az egész testem. Nagyon éhes vagyok.
Jobb lett volna ottmaradunk, hogy megöljenek.
Arolake, nem szabad így gondolkozni.
Ne gondolkozz így!
Ülj csak, és várj meg itt!
Megyek szétnézek, hátha találok a közelben valami ehetőt.
Hol? Hol találsz ennivalót?
Hadd nézzek körbe a környéken először.
Hátha találunk valami ehetőt.
Nem maradhatok itt egyedül.
Mi van, ha eltévedsz, és nem találsz vissza hozzám?
Nem megyek messzire, nem tévedek el.
Visszajövök. Addig csak pihengess!
Hallod? Visszajövök.
- Saro! - Igen, Arolake?
Kérlek, ne hagyj el!
Nem tudnálak én téged elhagyni, Arolake.
Képtelen lennék elhagyni, bármi történjék is.
Visszajövök.
Csak pihenj, mindjárt jövök.
Táplálék.
Pele.
Hol találtál papayát?
- A közelben. - Köszönöm.
Add a tied! Az enyém puhábbnak látszik.
Segítek leszedni a héját. Te nem tudod meghámozni.
Ez kemény.
Mit dugtál el, mikor jöttem visszafele?
Semmit, semmit se dugtam el.
Óvatosan egyél!
- Mit mondtál? - Ne edd meg azt… ami…
belül van. A magot.
Hé! Egy folyó!
Óvatosan. Nehogy eless!
Nehogy eless!
- Hadd segítsek. - Köszönöm.
Jól van. Tessék.
Nehogy belelökj!
Arolake, menjünk tovább! Haladjunk előre!
Biztosan elérünk egy városba hamarosan. Ez nem egy manióka tanya?
- Jó napot, vándorok! - Uram!
- Jó napot! - Uram!
Hova mennek? Merről jönnek?
De jó, hogy találkoztunk. Van a közelben egy falu?
Ojumo falu nincs messze.
De ha gyalog mentek tovább, nem értek Ojumóba sötétedés előtt.
Nincs más választásunk. Gyalogolunk tovább.
Rendben.
Mielőtt továbbindultok, vándorok, hallgassatok meg!
Állítólag az engedelmesség jobb áldozathozatalnál.
Ha nem tévedtek el, tőlem mehettek.
De tudjatok róla, hogy ez az út tele van rabszolga-kereskedővel.
Nagyon sokan vannak.
Ha továbbmentek,
biztos, hogy mindkettőtöket elkapnak és elvisznek rabszolgának.
Most mit tegyünk, uram?
Az a helyzet…
Van egy kunyhóm az erdőben,
ahol meghúzom magam, mikor éjszakába nyúlóan vadászok.
Ha akarjátok, eljöhettek velem, és ott alhattok.
És holnap reggel mehettek tovább Ojumóba.
Nem. Én nem megyek vissza abba a gonosz erdőbe.
Várjatok csak! Kik vagytok?
Hogy hívnak benneteket és honnan jöttök?
- Uram, kérem. - Mi?
Mondjuk egy nagyon távoli helyről jöttünk. Nagyon messze van.
Kérem. A faluba megyünk.
- Kérem, uram. - Jó.
Kérem!
Ha akartok, gyertek velem a kunyhómba.
Ha meg nem, mehettek tovább. Rabszolga lesz belőletek.
Nyakunkon a háború, és nincs hova menni. Minden tettnek következménye van.
Bármilyen áldozatot is hoznak, nem fog sikerülni nekik.
Üdv, vándorok!
- Mi a neved? - Saro.
- Saro a neved? - Saro. Saro a nevem.
- És a feleségedé? - Arolake, uram.
Arolake. Fogd csak ezt meg!
Figyeljetek!
Megpihenhettek. Itt van egy ülőhely. Ne féljetek!
Elmegyek vadászni, de csak a közelbe.
Ha nagyon fáradtak és álmosak vagytok,
bemehettek a kunyhóba.
Ha könnyíteni kell magatokon, az erdőben megtehetitek.
Itt egy edény, amiben van víz.
Piríthattok jamgyökeret.
Köszönjük.
- Ne féljetek! - Köszönjük.
Aki harcol és elfut tovább él. A harcos, aki meghal mindent elvesztett.
Olyan vagyok, mint egy apró levél, amibe nem fér bele a kukoricacső.
Jó napot!
- Üdv, vadász! - Jó napot!
- Jó napot, uram! - Jó napot!
- Isten hozott utatokról! - Köszönjük.
Köszönjük.
- Ogun uralkodik. - Ogun uralkodik, ő uralkodik.
Köszönöm.
- Legyen eredményes napunk! - Úgy legyen!
Hazaérkeztünk.
Ha gondoljátok, nálunk maradhattok.
Az én házam a ti házatok.
Ha mégis folytatni akarjátok az utat, menjetek!
- Minden út tiszta. - Gyermekem…
Akin!
Könyörülj!
Akin!
Mi a baj?
Mi ez a siránkozás?
Bocsánat!
- Sajnálom. - Gyermekünk, Akin, meghalt.
Mopelola.
Oluyoluból hozták el, és végig sírtak az úton.
Ez nem lehet!
Akin!
Akin, gyermekem.
Ez nem lehet! Akin! Akin!
Kelj fel, nézz rám! Akin, kérlek, ébredj fel, állj fel!
Jaj, Akin!
- Milyen szomorú. - Akin!
- Akin elment? - El.
Tényleg ezt érdemlem?
- Nem, te nem. - Nem ezt érdemled egyáltalán.
Ó, halál, eljöttél
Mikor megszületünk
A végzetünk…
Akin meghalt, Akin meghalt
- Saro! - Tessék? Mi az?
Az életünk változás előtt áll.
Hogy érted?
Tudod, meséltem, hogy láttam a titokzatos madarat, aki életre keltett.
Igen.
- Fogd ez! - Mi ez?
Ne kiabálj!
Akala hatalma.
Akala hatalma?
Ezzel hozott vissza a halálból.
Mikor a madarat elhajtottam tőled, ezt elejtette.
És én felvettem. Tessék, fogd!
Nem. Miért kellene ez nekem?
- Saro! - Mi az?
Hallgass ide!
Most nem szabad félni.
Soha nem akartam elmondani neked.
Vártam a megfelelő pillanatot. És most itt van.
- Fogd ezt és légy férfi! - Nem érhetek hozzá.
Hát még mindig nem érted?
Ez a hatalom.
Méghozzá egy nagyszerű misztikus hatalom.
Ez a hatalom megváltoztatja az életünket. Azt gondolom, isten
minkett áldott meg vele.
Képzeld csak el, mi fog történni,
ha a világ megtudja, hogy hatalmad van feltámasztani a halottakat.
Akin meghalt!
Jaj, istenem!
Ki vigasztal engem?
Akin, állj fel!
Uram!
Bele kell törődnöm?
Kelj fel!
- Segítség! - Segítség!
- Ez meg mi?
Drágám…
Akin!
Látogató!
Nem tudom hogy csináltad. Nem ismertem soha senkit,
egyetlen teremtett embert se a földön, akinek az isten ilyen hatalmat adott.
Igen. Isten hozott.
- Adjunk hálát! - Köszönjük, Urunk!
- Köszönöm nektek. - Mi köszönjük.
Köszönöm.
- Ti nem sírtok a gyerekeitek miatt. - Ámen.
- Rendben. - Köszönöm.
Látogatók…
Ez pálmabor.
Ha befejeztétek az étkezést, ezzel öblítsétek le!
Csak a sűrű pálmabort csapoljuk le.
Olajpálmából készül.
Amelyik a tó mellett nő, azt dédelgetjük.
Jó napot, vadász!
A királytól jöttem.
Úgy hallottuk, vendégetek egy feltámasztó.
Igen, királyi szószóló.
Hívatják a palotába.
- Remélem, nincs probléma. - Nincs semmi.
Akkor jó. Követünk, amint végzett az evéssel.
Nem. Csak ő. Vagy te is tudsz halottat feltámasztani?
Nem.
Kelj fel!
A király szószólója vagyok.
Minden, amit mondok a királytól jön.
Mikor odaérünk a palotába, hajolj meg,
és válaszolj a kérdésekre világosan! Megértetted?
Felállni. Siessetek!
Nyugalom, egyetek csak!
Anikulapo velünk van Nem félhetünk a haláltól
- Őfelsége! - Üdvözöllek!
- A király üdvözöl. - Köszönöm.
Te vagy a férfi, akit Anikulapónak hívnak?
Figyelj, barátom, beszélj hangosan, hogy a király jól hallja, mit mondasz.
Az én nevem nem Anikulapo, nagy király.
Akkor mi a neved? És honnan jössz?
Saro a nevem, felség.
Gboganból jöttem.
Gbogan…
Gbogan… Messze vagy az otthonodtól.
Igen, sok országon átutaztam.
A te földeden is csak átutazom, király.
Szóval tényleg visszaadtad a fiú életét?
Igen.
Sok szemtanú látta.
És meg tudod csinálni újra?
Legyen a halál messze, nagy király!
- Ámen. - Ámen.
De nincs olyan, amit Isten ne tudna véghez vinni.
Barátunk!
És honnan van neked efféle hatalmad?
Így igaz! Mindannyian félünk.
Csak a mesében hallottam olyat, hogy a halottat fel lehet támasztani.
De hogy szemtanúk vannak rá,
hogy valakit feltámasztottak, te vagy az első.
Nem ismerek se élőt, se holtat,
akinek ilyen hatalmas erő van a birtokában.
Azért még látnom kell.
De ez esetben arra bátorítalak, hogy maradj velünk egy kicsit.
Élj velünk! Legyél a barátunk!
Szeretjük a vendégeket. Nem így van?
Így igaz.
Szeretjük és befogadjuk az embereket.
Mindent elfogadunk, amit a falunkba hozol.
És ne szégyelld magad!
- Köszönöm. - Őfelsége!
Szeretném javasolni…
hogy azonnal tájékoztassuk Fakunle főpapot a legfrissebb eseményekről.
Köszönöm, felség. Köszönöm.
Köszönöm.
Hogy néz ki a király? Azt mondják, néma.
Jaj, Arolake!
Nem néma.
Úgy hallottam van egy szószólója.
Igen.
Úgy hallottam, hogy irtózik
a nyilvánosság előtti beszédtől.
A főpaphoz is beszél a rítusok és engesztelés közben.
Akkor miért nem beszél a nyilvánosság előtt?
Vagy ez egy mennyei ítélet?
Az igazat megvallva, én se értem.
Egyesek szerint…
pár évvel ezelőtt eladta a nyelvét
cserébe a hatalomért, amellyel le tudja győzni az ellenségeit.
Mások szerint
akkor beszélt utoljára, mikor szemtanúja volt, hogy lemészárolták az apját,
mint egy állatot a háborúban.
Milyen kár.
Ez nagyon rossz!
De csak a jóisten tudja, melyik az igaz.
Ki tudja.
Őrangyalom!
Most már sikeresek vagyunk.
Tessék!
És most mi lesz?
- Csak élünk. - Igen.
- Boldogságban. - Igen.
És örömökben.
Tehát mi lesz?
Ez az igazság. Igen.
Én azonban gondolkodom valami munkán.
- Munkán? - Igen. Mit fogunk enni?
Éhezni fogunk.
Saro! Soha többé nem fogunk éhezni.
- Nem érted? - Segíts megérteni! Magyarázd el nekem!
Mostantól csak halottakat támasztok fel?
Vagy ennivalóért cserébe támasztok fel halottakat?
- Csak kérdezem. - Saro, az aso-ofi takács.
- Szerelmem. - Szerelmem.
- Feleségem. - Légy türelemmel!
A türelmes kutyáé a legzsírosabb csont.
Türelmes vagyok, de nem látok kilátást munkára.
Anikulapo! Ments meg bennünket!
- Anikulapo! - Anikulapo!
- Tegyétek le! - Anikulapo! Segíts rajtunk, kérlek!
Anikulapo!
- Saro! - Igen?
Ébredj! Szólítanak kintről.
- Anikulapo, ments meg minket! - Ki…
Ki az?
Anikulapo, ments meg bennünket! Légy szíves!
Légy szíves, ments meg!
Ments meg minket!
Segíts!
Figyeljetek, hagyjátok abba a sírást! Isten segedelmével sikerül neki.
Ámen.
Akano anyja.
Segíts!
- Nézd a gyereked! - Segíts!
Segíts rajtam!
Kelj fel!
Köszönöm. Hálásak vagyunk neked.
- Hálásak vagyunk. Köszönjük. - Köszönjük.
- Hálásak vagyunk. - Köszönjük.
Köszönjünk istennek.
- Rendben, állj fel! Kelj fel! - Hagyjátok!
Anikulapo csodát művel a falunkban
Azért jöttünk, hogy megköszönjük
Anikulapo csodát művel a falunkban
Azért jöttünk, hogy megköszönjük
Anikulapo csodát művel a falunkban
Azért jöttünk, hogy megköszönjük
Anikulapo csodát művel a falunkban
Azért jöttünk, hogy megköszönjük
Kelj fel!
Mi?! Anikulapo, hálás vagyok!
A fivérem, Akanmu. Köszönöm.
Anyám.
- Köszönöm, Uram. - Nagymama.
- Mi az? - Köszönöm, Uram.
Mondtam, hogy hagyjatok nyugodni békében.
- Anyám, ne menj még el, kérlek. - Ne menj még el!
- Mi ez az egész? - Ne hagyj itt!
Ki kérte, hogy segíts?
- Hány maradt? - Még vagy hat.
Igen, pontosan hat.
Vagy legyen négy?
- Csináld gyorsan, kérlek. - Ne haragudj!
Jó napot!
Üdv!
Őfelsége!
Városunk bölcsei, üdvözöllek titeket!
Mint mindannyian tudjuk, többen okosabbak vagyunk.
Az idegen férfiról van szó, aki a falunkba érkezett
és feltámasztónak nevezi magát,
Anikulapóról akarok beszélni.
Mert ha egy kutyának tanácsot adok, amit nem fogad meg,
akkor a kutyát lelövik.
A kost, amelyik nem hallgat, feláldozzák.
Bárki, akinek tanácsot adok és nem fogadja meg,
magára hagyatik, hogy azt csinálja, amit akar.
Cselekedetei elnyerik méltó jutalmukat.
Isteni kinyilatkoztatás, hogy
amikor Orunmila úszni tanult Olokuntól,
legalább négy évig tanulta az elméletét,
és további hat hónapot a következő fázisban.
Aztán 16 évig tanulta az úszást
az óceán hatalmas hullámaival küzdve, mit sem törődve a veszélyekkel.
Hát nem látjátok, hogyan ég a tűz?
Hagyjuk elmenni őt.
Uram!
Uram, kérlek, mondd meg,
mit tett Anikulapo, amivel megsértett, ami miatt jelentetted őt a palotában,
és ami miatt úgy határoztál, hogy el kell küldeni?
Miért akarod elküldeni?
Ne hívd Anikulapónak!
Ő Anikulapo!
Zsebében hordja a halált talán?
Vagy hatalma van a halál felett? Olyan valaki, aki hamarosan meghal.
Otun, hát nem érted? Nem tudod, miért viselkedik így ez az ember?
- Kérlek! - Csupán féltékeny, ennyi.
- Féltékeny vagy rá. - Én?
- Féltékenység. - Féltékeny vagy rá.
- Istenem! - Mindazon hatalom ellenére, amid van?
A te korodban, főpap,
egy ilyen hosszú és cifra isteni dalt idézgetsz
egy ilyen apróság miatt. Ugyan már!
Álszent vagy.
Mi a legrosszabb, amit tett?
Nem értjük.
Gondolj a jövőre!
Mert amit teszel, minden benne lesz a történelemben.
Főnökök, legyünk türelmesek!
Fakunle főpap túllát mindenen, tudjátok.
Lehet, hogy amit mondott, igaznak bizonyul.
Azt mondják, féltékeny vagyok.
Kire? Mióta vagyok ilyen hasztalan számotokra?
Mindenki,
Fakunle főpap,
és a többi főnök nem akarnak megalázni.
Mindent megtesznek, hogy igaziból megértsenek téged.
Mind tudjuk, milyen ember Anikulapo.
És azt is amit ebben a faluban és a környékbeli falvakban tett.
Ingyen csinálta? Végül is pénzt kap érte.
A faluban szabadon élhet.
Nem tudjuk, honnan jött. Nem tudjuk, honnan vette a hatalmat.
Szóljatok neki, hogy hozza az ivótököt, hogy megvizsgálhassuk.
Omowon!
- Omowon! - Jövök.
- A szemem. - Mi a baj?
- Mi történt? - Omowon.
Valami a szemembe ment.
Fújd ki, kérlek.
Gyere közelebb! Még közelebb! Fújd ki belőle!
Jaj, a szemem!
- Nem látok. Nem tudod rendesen kifújni? - Kifújtam.
Jól van.
Ne dörzsöld! Ne…
Jaj, ne!
Isten hozott!
Felség!
- A király üdvözöl. - A király üdvözöl.
Köszönöm.
Mintha…
Köszönöm.
Anikulapo, a király üdvözöl téged.
Senki se tagadhatja, milyen hatalmas
mértékben járulsz hozzá a falu
és a szomszédos falvak életéhez.
- Igen. - Köszönöm.
A király áldása legyen rajtad!
Ámen.
Mindazonáltal érdekelne…
és próbáljuk pontosan megérteni,
milyen hatalom birtokában vagy, és hogy honnan származik.
A hatalmam istentől van.
- Felség! - Ennyi.
Ez igaz.
Mindenki tudja, hogy isten ereje hatalmas.
Az általad használt hatalom, ezt tanultad?
Vagy rád szállt?
Amit a főpap szeretne, ha megmagyaráznál nekünk az az,
mi az igazi forrása a hatalmadnak?
Megsértettem valakit talán?
Nem, egyáltalán nem. Senkit se.
Amennyi jót cselekedtél.
Úgy érzem, támadásnak vagyok kitéve.
Támadásnak?
Egyáltalán ne gondold!
Senki se támad téged. Igazából mindenki szeret a falunkban.
És látjuk mindazt, amit a falunkban és a környéken teszel.
Azt mondják, mikor két beavatott találkozik, titkosan üdvözlik egymást.
Érted?
Ő csak azt szeretné tudni részletesen, honnan származik a hatalmad.
És hogy nem lesznek végzetes következmények a falura
és a szomszédainkra nézve a jövőben.
- Csak ennyi. - Semmi több.
Nem sértettél meg senkit.
- Senki se mondhatja, hogy megsértetted. - Ne kerteljünk!
Nem vagyok köteles elmondani senkinek, honnan ered a hatalmam.
Nem mondom el.
Áruld el nekünk!
Ha valaki más megpróbálná, neki is sikerülne?
Álljunk csak meg… Egyáltalán nem. Tényleg?
Miért is tenném? Mikor nem vagyok megszállott.
Megszállott?
Főpap,
te átadnád a hatalmad valaki másnak?
Anikulapo, ez nem olyan komoly ügy. Egyszerűen kíváncsiak vagyunk.
A főpap csak meg akarja vizsgálni a lopótököt, hogy megtudja,
vajon a hatalmad nem veszélyes Ojumo népére.
Ha azt akarjátok, hogy elhagyjam a falut,
elmegyek.
- Nem erről van szó. - Én is ezt gondolom.
De én nem adhatom át a lopótököt. Az lehetetlen.
Ha bárki más rajtam, Saro Tewogbolán kívül,
megérinti a tököt, az idő előtt meghal.
Uram, ne hagyd, hogy időnk lejárta előtt meghaljunk!
El fog menni.
- Felség! - Igazat szól.
- Felség, ez az igazság. - Igazat szól.
Hallottátok?
- Már megy is. - Ne hagyjuk elmenni!
- Megy is. - Hívjátok vissza!
- Értettétek? - Túl irigyek vagytok.
Hé!
Hé! Omowon, állj fel!
Mi van veled? Mi bajod?
Terhes vagy.
Mi? Nem tudtad, hogy terhes vagy?
Nem probléma.
Bárki tette, tudnia kell róla, és felelősséget kell vállalnia érte.
Igaz?
Nem tudsz hangosabban beszélni?
Jó napot!
Üdvözöllek! Jó sokáig tartott.
Köszönöm. Mi folyik itt?
Semmi.
Nem úgy tűnik.
Mi baja van? Mit csináltál?
Beszélj!
- Terhes. - Mi?
- Omowon. - Tessék.
Terhes vagy?
Valóban?
- Saro… - Igen?
Mit műveltél?
Mama, bocsáss meg, kérlek!
Kérlek, mama, bocsáss meg!
Omowon, elmehetsz.
Arolake! Ne vedd ezt a szívedre!
Nem nagy ügy.
Nem nagy ügy?
Saro!
Ez nem nagy ügy?
Arolake.
Már beszélnünk kellett volna erről.
És azt hiszem, épp itt az ideje.
Igaz.
Teherbe ejtettem Omowont.
Arolake, ő a mi gyerekünk.
A gyerek mindőnké.
Most jövök rá,
hogy a szívem a tied és mindig is a tied lesz.
Mindig.
Akármi történjék.
De meddig marad ez így,
Arolake?
Ha nincsenek gyerekek a házunkban,
Arolake?
Jól tudod, hogy ahhoz, hogy erősek legyünk,
gyerekek kellenek.
Ezt te is tudod.
Arolake. Arolake, kérlek.
Arolake, gondolkozz el, kérlek!
Mindannyiunknak megvan a saját kötelessége a palotában.
Néhányunknak… hallod?
A mi kötelességünk, hogy királyi utódokat szüljünk a királynak.
De a tied,
más.
Neked csak örömöt kell szerezni a királynak.
PÁR ÉVVEL KÉSŐBB
Bimpe, menjünk!
Jövök.
Bimpe, már elég jól nézel ki.
Gyere, légy szíves, segíts megigazítani a sapkám.
Nézd meg, passzol-e. Olyan mintha nagy lenne a fejemre.
Vagy nem?
Drága férjem, kedvesem!
Tökéletesen illik a fejedre.
Gyere ide! Hova mész?
Mi az?
- Mi az megint? - Miért van,
hogy mindig vered a gyerekeimet?
Mindig megríkatod valamivel. Add ide!
Add ide! Mi az? Mi a baj?
Mi folyik itt?
Én nem akadályoztalak meg, hogy gyereket szülj.
Jól van, kicsim. Semmi baj.
Mindig megríkatod a gyerekeket.
Omowon, elég volt!
Semmi baj.
Miért bántja a gyerekemet? A semmirevaló gyöngyei miatt?
- Azt mondtam, elég legyen, Omowon! - Hihetetlen!
Sajnálom, drágám. Semmi baj.
Te meg vigyázz, hogy a gyerekei ne férjenek hozzá a dolgaidhoz.
Szegény kis drága Banke.
Sajnálom.
Most megint sír a gyerek.
A dolgait meg rakja el, hogy a gyerekek ne érjék el.
Elég!
Ha legközelebb bárki egy ujjal is hozzáér bármelyik gyerekemhez,
annak nem lesz jó vége.
- Hihetetlen. - Omowon, szóltam, hogy elég!
Jól van, kicsim. Játsszál a bátyáddal!
Hol vannak a fiúk? Mongudu!
Uram!
Gyere és segíts összeszedni a gyöngyöket!
Megvagyok. Nem kell segíteni.
Mit követett el ez a szegény férfi, te elbizakodott királyné?
Miért mondasz ilyet?
Titokban beszéltünk erről a dologról, te meg csak így kikotyogod.
És akkor mi van? Miért lenne titok?
Hogy meddő és régebben királyné volt?
Menjünk a dolgunkra! Minek bolhából elefántot csinálni?
Kiadtad a titkunkat annak a kis szajhának, akit feleségednek nevezel.
Igaz?
Arolake. Figyelj, nem úgy van, ahogy gondolod.
- Nem úgy van, ahogy gondolom? - Nem, egyáltalán nem.
Semmi gond.
Hallgass meg!
Nem elég, hogy összetörted a szívem és elhanyagoltál?
Nem elég, hogy gúny tárgyává tettél
a feleségeid és mindenki más előtt?
- Most még meg is akarsz ölni? - Ugyan!
Hogy ölnélek meg?
Mit gondolsz, mi fog történni,
ha megtudják, hogy a nagy királytól megszökött feleség életben van,
és valaki más feleségeként él Ojumóban?
Arolake,
nincs miért aggódnod.
Igazából nem mondtam neki semmit.
Ha rád hoznám a bajt, szerinted nem kerülnék én is veszélybe?
Vagy szerinted én nem lennék kevésbé bajban?
Ugyan már!
Én őrangyalom, Arolake, hadd tartsalak…
Hagyjál, légy szíves!
Szégyen, gyalázat!
Milyen bolond voltam.
Legalább az Oyo birodalom nagy királyának feleségeként,
én voltam a kedvenc.
A király kedvence.
Akár a hold, mindegyik másik felett.
És szeretett.
Annyira szeretett engem.
Te meg gúnyolódsz csak rajtam,
te szörnyen hálátlan vadember!
Micsoda?
Hogy merészelsz ilyet mondani?
Így mersz beszélni velem?
Arolake!
Férjem, felébredtél.
A király küldönce van itt.
Királyi felség, a küldönc eljött értem.
Üdvözöl a király.
Való igaz, a király érted küldött.
Láthatod, mi történt. A herceg meghalt.
Tényleg? Az nem lehet.
Meghalt.
Kegyelmezz, uram!
Kérlek, hozd vissza a fiamat.
Milyen sajnálatos.
Kegyelmezz, uram!
Anikulapo!
Kérlek, támaszd fel a fiamat.
Bármi, amire nagyon vágysz
ebben a faluban, vagy bárhol, megkapod.
Csak hozd vissza a fiam, Anikulapo!
Ez túl sok, felség. Túl sok.
Könnyű a feladat.
Feltámasztom a fiad, felség.
És nem fog sokba kerülni.
De először,
engedd meg, hogy négyszemközt beszélhessek veled.
- Nyugalom! - Nyugalom, felség!
Nyugalom!
Felség!
- Csak lassan, felség. - Uram, semmi baj.
Nyugodtan.
Nyugalom!
Felség, semmi baj.
Nem tudjuk, mit kért.
Anikulapo!
Szóval van bátorságod a lányomat kérni.
Ennyit kérek. Ez nem sok.
A hercegnőt akarom feleségnek.
Akik elismerik a hatalmam, azok ennél sokkal többet fizetnek.
Mennyivel többje van a királynak.
Anikulapo!
Nagyon arcátlan vagy.
Gyerünk, te hálátlan férfi.
Mindazok után, amiket érted tettem,
és ez a közösség tett érted,
így viszonozod a jóindulatunkat?
Hálátlan milyen értelemben?
Miféle különleges dolgot tett bárki értem Ojumóban?
Mi olyannal rendelkezem ebben az országban, amiért ne dolgoztam meg?
Ugyan! Én így látom a dolgot… halljátok?
Ti vagytok a hálátlanok.
- Hálátlan fickó! - Förtelem!
- Az istenek nem hallhatják ezt. - Anikulapo!
- Ki mered ejteni a szádon? - Figyeljetek!
Az ajánlatom nem képezi vita tárgyát.
Feltámasztom a hercegeteket.
De utána nekem adjátok a lányotokat feleségül.
Szólj, ha kész vagy, felség!
Anikulapo az otthonában vár.
Anikulapo, kérlek segíts feltámasztani a fiamat.
- Adjuk neki a hercegnőt. - Kérlek!
- Úgysincs neki még férje. - Kérlek!
Részvétem.
Nem! Nem kell előhúzni a kardod.
A herceg feltámasztása többet ér, mint egy házasság.
Kérlek.
Hadd támassza fel.
Hadd vegye el feleségül!
Ébreszd fel a fiam, felség!
Királyi felség!
Segíts felébreszteni a fiam!
Üdv az előkelő nemeseknek
Üdv a fiúnak Aki egy napon király lesz
Ünnepeljük dédelgetett kincsünket
Ezen az ünnepen Egy kincs van, amely…
Uram, ma reggel hallottam valamit.
De nem tudom, mennyire igaz.
Meséld csak el!
Tudod a nénikém a királyné szolgája a palotában.
Igen.
Azt mondta, hogy Adeoye herceg múlt éjjel belázasodott.
És ma reggelre
meghalt.
Jó ég! Micsoda veszteség!
Titokban tartották,
mert azt akarják, Anikulapo feltámassza.
Igen, urunk biztosan megoldja.
Neki ez könnyedén menni fog.
- Így van. - Valóban nem egy nehéz feladat neki.
Anikulapo azt mondta, ha Ajoke hercegnőt nem adják hozzá,
nem ébreszti fel Adeoye herceget.
Uram! Esdeklem.
Senkinek ne mondd el ezt!
Dolgozzunk tovább!
Igen, igaz.
- Folytassuk a munkát! - Igen.
- Jó napot! - Üdv!
- Hol vannak a gyerekek? - Bent alszanak.
Üdvözöllek, férjem.
Hozz ennivalót!
Hogy ment a találkozó?
- Nagyon jól. - Hála istennek!
Jövök.
- Isten hozott! - Köszönöm.
Köszönöm.
Arolake hol van?
Elment.
Elment? Hova?
Honnan tudjam én, hogy hova?
Összepakolt és elment.
Bocsánat, szeretnék szundikálni egyet.
A király küldönce.
A király beleegyezett és azt mondta, azonnal gyere.
Beleegyezett!
Felség!
- Köszönt a király. - Üdv!
Anikulapo, megkaptad a király üzenetét.
Azt mondták, beleegyeztél.
Nemcsak a király,
hanem mindannyian beleegyeztünk.
A király beleegyezett.
A királyné szintén.
Még a hercegnő is beleegyezett, hogy hozzád megy.
Feltéve, ha visszahozod a fivérét az életbe.
Nem probléma.
Feltámasztom a hercegeteket.
Jól van.
Szerintem az istenekkel beszélget.
Előveszi, amit használni fog.
Megmutatja az isteneknek, hogy azok erőt adjanak neki.
- Lássuk! - Ügyes.
Megérkeztek az istenek.
Ügyes.
Kelj fel!
Gyermekem!
Türelem!
Légy türelemmel!
Mondom, kelj fel!
Kelj fel!
- Ez a második alkalom. - Felség!
Hadd próbálja meg harmadszor!
Hé! Anikulapo, vagy bárhogy is hívjanak,
mi tart olyan sokáig?
Nem húzza az időt. Így szokta csinálni.
- Mindig így szokta. Türelem. - Másodjára csinálja.
Így szokta, mikor halottat támaszt fel.
Most mind látjátok.
Ki mondja, hogy képtelen rá?
Kelj fel!
Herceg, megparancsolták, hogy kelj fel!
- Herceg! - Válaszolj nekünk!
Végem van!
Anyaság! Végem van!
- Herceg, kelj fel! - Ellenáll nekünk.
Így akarsz elmenni?
Fivérem a herceg elhagyott.
A halál kezétől szenvedek.
Agilinti, Olatuse barátja.
Van egy probléma.
Awan, Awedowu barátja.
beszélt Olapade orákulumával.
Ebediowu gyermeke!
Figyelmeztettek, hogy ne légy áruló.
Figyelmeztettek, hogy ne hazudj.
Olapade, Ebediowu gyermeke,
túlzott büszkeséged okozta a bukásod.
Állj készen arra, hogy cselekedeteid
következményeivel együtt kell élned.
Olapade, Ebediowu gyermeke,
túlzott büszkeséged okozta a bukásod.
A feliratot fordította: Balogh János