Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Volkan, ești gata? - Îmi aranjez părul.
VOLKAN YAMAN, CUNOSCUT CA APACHE 207
Pentru mine, Apache e un superstar înnăscut.
A doborât nenumărate recorduri.
27 X AUR, 7 X PLATINĂ, 1 X DIAMANT PESTE DOUĂ MILIARDE DE VIZUALIZĂRI
ÎN 2019 ȘI 2020, HITUL „ROLLER” A FOST CEA MAI DE SUCCES PIESĂ GERMANĂ
E unul dintre puținii artiști compleți.
A reușit să unească diferite genuri și grupuri țintă.
Toată lumea!
Mama îl ascultă. Fanii genului eurodance fredonează:
Vreau să fiu iubitul tău...
E grozav că un artist de succes
încă reprezintă cultura rap, iar el face asta bine.
A reușit să domine scena rapului german în scurt timp.
A umplut stadioane cu spectatori ca debutant.
Ce altceva mai e de spus?
BILETELE PENTRU TURNEUL DE PE STADIOANE DIN GERMANIA S-AU VÂNDUT ÎN 16 MINUTE.
A TREBUIT SĂ FIE AMÂNAT DE DOUĂ ORI.
E ceva acolo.
Unde?
Te-ai tăiat?
- Se vede? - Nu. Arată bine.
Să mergem.
O ORĂ PÂNĂ LA PRIMUL SĂU SPECTACOL SOLO
Ce mai e de zis? A venit momentul.
În seara asta am primul meu spectacol solo. Live.
Băieți, distracția s-a terminat. Treaba devine serioasă.
În fața a mii de spectatori.
Apache!
Și se întâmplă chiar când împlinesc 24 de ani.
Băieți, va fi bine.
Știu că discurile de aur, platină și diamant nu mă vor ajuta pe scenă.
Nici măcar cele două miliarde de vizualizări.
Dacă nu faci un spectacol reușit, totul se poate termina repede.
Așa stau lucrurile.
Ce caută Lamborghiniul ăla aici?
Cine naiba vine la festival cu un Lamborghini?
Am făcut ceva greșit.
Și da, e seara cea mare.
Live.
În fața publicului meu.
Mă simt minunat, frate.
Singur pentru prima dată.
Sunt pregătit.
La asta am visat, frate. Am visat la asta.
Apache!
APACHE RĂMÂNE APACHE
De ce un documentar despre mine?
Cred că e cea mai extremă perioadă din viața mea.
Toate succesele și așteptările sunt acum la apogeu.
Când avansezi atât de mult, atât de repede,
nimic nu rămâne normal.
Apache
Ultimii trei ani au fost extaz non-stop.
Încă nu înțeleg pe deplin ce s-a întâmplat.
Parcă eram într-un tunel. De asta am fost tăcut.
Consideram că n-am nimic de spus care să fie de ajutor.
Scopul meu pentru acest documentar e să transmit ceva oamenilor.
Ce am trăit în ultimii trei ani a fost nebunesc.
Ăsta e primul meu interviu.
Da.
CINCI LUNI PÂNĂ LA PRIMUL SPECTACOL SOLO
Acolo.
Sunt deja mai întunecate?
Da.
Sunt întunecate. Erau transparente acum o secundă.
Ascunderea ochilor n-a fost o idee artistică.
Pur și simplu așa s-a întâmplat.
O să mă uit în baie.
Nu e parte dintr-un costum. Așa sunt eu.
Uau...
Arată minunat.
Culoarea e grozavă.
Sunt foarte fericit acum.
Se vede bine.
Uite!
Nu mi-am lăsat părul lung din cauza muzicii.
Am părul lung de zece ani.
Super!
N-a trebuit să născocim numele de scenă, Apache.
Mișto.
Era porecla mea. Mama îmi spunea așa.
Foarte tare!
La fel și cu ochelarii.
Mă simt mai bine cu ochelari de soare.
Ochii sunt ferestre către suflet.
Și vreau să pot decide ce părți din sufletul meu văd oamenii.
Asta e tot.
Volkan a fost mereu un tip neobișnuit.
Uneori am criticat asta.
HAKAN YAMAN DIRECTOR EXECUTIV - FEDER MUSIK
Îi spuneam: „Să facem lucrurile simplu, normal.”
LICEUL THEODOR-HEUSS
E Apache!
Stilul său vestimentar era neobișnuit.
Mă întrebam cum ar putea merge la un serviciu obișnuit.
M-am întrebat asta.
- Pot să te îmbrățișez, dnă Pfaff? - Mă bucur să te văd.
Ești și mai înalt?
- Deloc. - Mai gras.
Am mers la aceeași școală dintr-a cincea.
Volkan a fost mereu bun la învățătură.
Avea un rucsac pentru școală.
JOHANNES GÖTZ DIRECTOR EXECUTIV - FEDER MUSIK
Dar rucsacul era gol.
Poate avea un caiet și un stilou.
Și eu m-am descurcat bine la școală,
fără să mă străduiesc prea tare.
Cred că de asta ne-am înțeles bine, eram pe aceeași lungime de undă.
Bună! Ce mai faceți?
Bună! Câte fețe cunoscute!
- Bună! - Mă mai știți?
Nu știu cum să mă port acum.
Atâta autoritate într-un singur loc!
- Am vrut să vă salutăm. - Ce frumos!
E drăguț.
Profesorii considerau că Volkan e un tip de treabă.
Uneori mai chiuleam, dar, când era important, puteau conta pe noi.
Cred că de asta profesorii l-au iertat.
Ți-am predat muzică, dar ai ales artele plastice.
Toată lumea întreabă: „Cum se descurca la muzică?”
N-am făcut arte plastice pentru că-mi displăcea muzica.
Doar auzisem că e mai ușor.
- Da, e în regulă. - Voiam doar să trec.
În cele din urmă, s-a terminat cu bine.
Da, toate bune.
Ca rapper, lumea se așteaptă să spui
că ai fost terorizat la școală.
Dar n-am putut să inventez așa ceva.
Da.
E plăcut să fiu din nou aici.
O mulțime de lucruri îmi amintesc de vremurile trecute.
Foarte frumos.
Johannes e cel mai bun prieten al meu.
Multe s-au schimbat, dar Johannes a rămas cel mai bun prieten al meu.
Asta spune multe despre el.
Am doar amintiri frumoase.
JESSICA PFAFF PROFESOARĂ
Nu au atras niciodată atenție negativă.
- Dimpotrivă! - Bine zis!
- Da. - Dar e important.
După cum a zis, eram la o vârstă la care trebuie să faci niște alegeri.
Ori mergi pe calea dreaptă și faci lucrurile corect,
ori te abați din drum.
În cartierul în care ne-am născut și am crescut,
toată lumea tinde s-o ia pe ce pare scurtătură.
Sau pe drumul greșit.
Și faptul că am venit de multe ori la școală îmbrăcați în trening,
dar nu ne-am confruntat cu prejudecăți
și n-am fost terorizați...
Nu avem o poveste tipică.
Am fost susținuți și mă bucur de asta.
Și ai cântat la balul tău.
A fost probabil ultimul concert gratuit.
Studenții și profesorii nu știau asta atunci.
Dar a cântat la bal.
Când l-am auzit, mi-am zis: „Sună foarte profesionist!”
Căci toată ființa mea
Iubește toată ființa ta
Îți iubesc toate rotunjimile Și toate ascuțișurile
Toate imperfecțiunile tale perfecte
Dăruiește-mi-te cu totul mie
Eu mă voi dărui cu totul ție...
Știam că nu mă voi face de râs pe scenă.
Dar, când am văzut ce efect a avut asupra oamenilor,
m-a umplut de energie.
Și, cu siguranță, mi-a influențat subconștientul.
Mi-a alimentat apetitul și ambiția
de a reuși.
Când am început să scriu,
inițial, am scris doar versuri rap.
Prietenii mei considerau că e grozav.
Fratele meu a spus: „Nu e rău, dar n-aș cânta asta în public.”
Nu eram entuziasmat la început,
nu-mi venea să zic: „Să-i dăm drumul!”
Aveam altfel de gânduri față de ceilalți.
Consideram că riscul de eșec e mare
și să-mi asum singur întreținerea familiei
ar fi fost prea mult.
PRIMA POSTARE PE REȚELELE SOCIALE
Ei spun că mă plac...
Știam că pot să cânt.
Știam că pot să scriu.
Voiam să combin cele două abilități
pentru a scrie piese.
Și să folosesc părțile rap cu un scop.
Rapul lui Apache li se pare grozav
I-am cântat piesa fratelui meu și a zis:
„Bine, are mult potențial.”
Atunci am început să facem brainstorming.
„Cum vom finanța proiectul?”
„Cum planificăm? Cum lansăm și pe ce canale?”
Apache 207, filmare videoclip.
Apache e o bandă, și eu sunt un membru.
Pentru primul nostru videoclip
am cheltuit în jur de 130 de euro la IKEA.
Am ales IKEA, pentru că e ușor să returnezi produse acolo.
Deci unde mergem?
- Să returnăm sticle pentru garanție. - De ce?
Strângem ultimii euro pentru clip.
Ne-am golit portbagajele și am scos lucruri din pivnițe.
Volkan era într-o situație confortabilă.
Oamenii își luau zile libere, își sacrificau concediile.
Mesele sunt pregătite. Eu am făcut tot. Frumos!
Cu multă muncă, ajutorul prietenilor
și o voință puternică, am compensat bugetul redus.
Videoclipul a fost un element important. Toți am lucrat la el.
A costat vreo 400 de euro în total.
Sau poate 350 de euro pentru primul videoclip.
Odată ce am decis să lansăm această carieră,
am luat lucrurile în serios.
Am vrut să ajungem în vârf de la început.
Frate, tocmai m-a sunat Jonas. I s-a stricat cardul de memorie.
Toate clipurile pentru Famous s-au pierdut.
Trebuie să refilmăm într-o zi.
Filmăm în zona mea. În stil ghetto, dintr-o singură încercare.
Apache e banda Și lanțul meu e de aur, Apache
Tipul beat care vomită în mulțime, Apache
Dar tot reușește să facă spectacol, Apache
I se spune Noul David Hasselhoff, Apache...
Pe atunci eram în plin avânt
și piesa a avut succes imediat.
Și Volkan a reușit
să obțină 2.000 de vizualizări pe YouTube în prima zi.
După două săptămâni, cred, am ajuns la 19.000.
Și apoi, foarte repede, videoclipul
fusese vizualizat de 500.000 de ori.
E de la sine înțeles Că nu-și părăsește cartierul
Pentru niște bani în plus În punga de piele
Oamenii au observat că a apărut un nou artist.
Avea 500.000 de vizualizări, păr lung, ochelari de soare. Un tip nebun.
Apache!
Apache
N-am mai ascultat niciodată așa ceva.
E rap, seamănă cu Falco,
cu new wave-ul german din '80. Nu știu.
Eurodance și alte chestii. Dar e ceva nou!
Un tip german-turc de aproape doi metri, cu părul lung, care-și zice Apache.
Primul nostru hit...
Cred că toată lumea ar spune că a fost Roller.
Dar n-aș subestima bazele pe care Kein Problem
și Brot nach Hause le-au pus.
Mai rău
Au deschis calea pentru succesul lui Roller.
Ticălosule, lăudărosule
Ești multe, dar nu ești om
Apache, gangsterul
Care dansează din când în când
Afurisitelor, târfelor Vreți stres, dar nu știți Mannheimul
Mă plimb singur cu iubita mea prin oraș Am muncit pentru statutul ăsta
Nu-mi pasă ce faci Te holbezi, povestea ta mă plictisește...
Când ești în preajma lui simți
o anumită carismă.
Avea să fie un mare star.
Și mamă, dacă nu mă întorc acasă
Te rog, nu plânge, aduc pâine pe masă
Aduc pâine pe masă...
Mi-a plăcut mult Brot Nach Hause.
A fost prima piesă pe care...
o ascultam întruna acasă.
Le place tuturor, nu doar fanilor hip-hop.
Te rog, nu plânge, aduc pâine pe masă...
La un moment dat, eram într-un club în Berlin
și toată lumea cânta versurile din suflet.
Nu mai văzusem așa ceva într-un club până atunci.
În acel moment intens, mi-am dat seama că se întâmplă ceva important.
Am început să ne jucăm cu clișeele
și am creat o atmosferă și teme diferite.
Conduc prin orașul meu
Nu-mi pasă, 200 km/h
Pentru tot ce spun...
A fost primul care a avut curajul
să cânte cu efecte vizuale și auditive
care ar fi putut fi considerate ridicole
pe scena hip-hop germană.
Dar lui i-a ieșit.
Ai nevoie de încredere pentru asta. A fost greu.
Nu e un rapper clovn. Nu face comedie.
E foarte serios. Îmi place mult asta.
Cele mai de succes piese ale lui au fost cele cu tempo rapid.
Acestea includeau elemente din anii '80,
în care-și folosește vocea.
De asta e ascultat de atât de multă lume.
N-aș spune că e rapper sau cântăreț.
JUMPA PRODUCĂTOR
E artist. Nu-l încadrați într-o singură categorie.
Volkan își scrie singur o mare parte a scenariilor video.
JUH-DEE PRODUCĂTOR
Nu mulți oameni sunt atât de creativi încât să aibă aceste idei.
De ce îți faci asta?
Spui că poți face față Dar pentru cât timp?
A fost ceva nou și surprinzător.
Era foarte interesant.
SUENA PRODUCĂTOARE - ROLLER
Momentul în care ne-am dat seama că ar putea deveni ceva important
a fost când eram în studio cu el.
În acest stadiu incipient...
LUCRY PRODUCĂTOR - ROLLER
...a fost impresionant să vedem
că știa ce vrea.
El știa, de asemenea,
și ce sună bine, și cum să lucrăm în direcția asta.
Avea intuiție bună în privința asta.
PATRU LUNI PÂNĂ LA PRIMUL SPECTACOL SOLO
Curea Gucci.
Iat-o.
Omule, ce?
Serios?
Costă 140 de euro.
E doar un tricou negru.
Haide!
O să discutăm după filmare, prietene.
Doar l-am împrumutat. E în regulă.
Frate, știi că unul dintre managerii mei e șvab.
Nu poți face asta.
Am avut zece hituri pe primul loc,
șapte dintre ele, unul după altul.
Cred că s-a mai întâmplat doar o dată, în anii '70 sau '80.
Mi se făcea pielea de găină când vedeam discurile de aur ale altora.
Acum mă întreb dacă avem 14, 15 sau 16.
Volkan a câștigat de două ori deja Premiul Autorilor de Muzică Germană.
Are șanse să îl câștige și a treia oară.
GEMA a vrut o fotografie cu noi sărbătorind.
Așa că le-am trimis o poză în care...
le țin așa.
Am făcut o poză așa.
Dacă primesc al treilea premiu, îl voi atârna mai jos.
Am câștigat cu Roller, doi ani la rând.
A fost un hit timp de doi ani la rând.
N-a fost pentru două piese diferite.
Ce e cu capul meu? Îmi pleznește capul
Sandalele Gucci le port ca să sfidez
Dar ei tot mă copiază Nu-mi vine să cred
Doamne, mersi că ai grijă de mine Când conduc scuterul
Când conduc...
Când m-am întors din pauză, o bucată se repeta.
Întâmplător, repeta versul „Apache rămâne Apache”.
Și atunci am știut: „Bine, ăsta e.”
Ăsta e momentul.
Apache rămâne Apache
Apache rămâne Apache...
Când am ajuns pe primul loc prima dată,
încă împărțeam o cameră cu niște prieteni.
O cameră care era de fapt de o persoană.
În vârful topurilor!
Mi se pare stupid să vorbesc despre trecut
ca o vedetă rock care-și analizează cariera 30 de ani mai târziu.
Dar nu s-a întâmplat de mult.
Nu poți ajunge mai sus decât el.
Cred că ăsta a fost vârful rapului german.
Frate,
mai grozav de atât nu poți fi.
Toți artiștii ne dorim asta.
Să fii sus, să ajungi în vârf.
Dar să rămâi acolo?
Nu știu cum faci asta.
Nu știu dacă e posibil să ajung la un public mai mare în Germania,
cu limbajul muzicii mele.
Cred că majoritatea oamenilor
au auzit cumva muzica mea.
Cei care o înțeleg, o înțeleg.
Nu poți forța
doar pentru a repeta succesul trecut.
Nu vreau să fiu super-pesimist.
Dar să cred că mai există spațiu pentru creștere...
ar fi greșit, cred.
Munca continuă. N-am încercat să facem alte piese după Roller.
Are standarde înalte.
Așa că a spus: „Asta a prins, dar vreau să evoluez.
În cel mai bun caz, pot repeta succesul,
dar cu un stil diferit.”
E unul dintre cei mai de succes artiști din Germania.
Desigur, dorește să-și mențină nivelul de succes.
Dar nu e posibil. Nimeni nu poate.
Există teama că s-ar putea termina totul mâine.
Și chiar s-ar putea întâmpla.
Când realizezi atât de mult, atât de repede,
nimic nu rămâne normal.
E atât de... ireal, nu pot să exprim în cuvinte.
Când primele raze intră Pe fereastră dimineața
Și-ți gâdilă nasul Făcându-te să strănuți în somn...
Știu că am atins punctul culminant profesional.
Am realizat și financiar tot ce am visat când eram copil.
Hei, ce faci?
Sunt fericit când îmi amintesc de unde am plecat, ce m-a învățat mama.
Încerc să surprind asta în versurile mele.
Cânt în refrenul Fame:
„Mamă, uite, fiul tău a reușit! Ai devenit milionară peste noapte.”
E cel mai frumos vers.
Hei, ce faci?
Mamă, uite, fiul tău a reușit
Ai devenit milionară peste noapte...
Înțelegeți ce înseamnă.
Ce e al meu e și al tău, cum ce era al tău a fost și al meu.
Mi se face pielea de găină când cânt asta.
Și când mama e în apropiere și se ascunde în mulțime.
E un moment special.
Mamă!
Mulțumesc pentru tot.
Ai fost acolo.
Ne-ai întreținut fără tată.
Dumnezeu să te binecuvânteze!
Sunt recunoscător că mama ne-a arătat că nu primești nimic gratis.
Ne-a dat libertate.
Până la un punct, desigur.
Și ne-a oferit multă dragoste.
Da.
TREI LUNI PÂNĂ LA PRIMUL SPECTACOL SOLO
Ne-am născut în Mannheim.
Ne-am mutat în Ludwigshafen când am început școala.
În Gartenstadt, pe strada Abteistrasse.
Locul ăsta reprezintă definiția ghetoului.
E o groapă de gunoi.
De câteva generații, nicio familie
de origine germană n-a trăit acolo.
Am fost primii de acolo care au intrat la facultate.
E genul ăla de cartier.
Privind înapoi, trebuie să spun că eram foarte săraci.
Foarte, foarte săraci.
Atât de săraci încât mergeam la McDonald's
ca să profităm de posibilitatea de a umple iar paharul pe gratis,
și beam o cola luând un pahar gol de pe o tavă.
Nu vreau să spun o poveste emoționantă exagerată.
E doar un exemplu.
Aș spune că am avut o copilărie grea.
Totuși, nimic ieșit din comun.
Cred că mulți oameni cresc așa, dar a fost o copilărie dificilă.
Din punct de vedere al mediului familial, financiar sau social.
Și al felului în care trăiam.
În amintirile mele era mai mare.
- Da. - Ce e asta?
Sunt patru metri pătrați, maximum.
Omule...
Nu demult, am trăit aici.
Dar parcă a trecut o eternitate.
Te face să-ți dai seama ce mult s-a schimbat viața.
Îmi făceam griji pentru fratele mai mic.
Unii cunoscuți erau în închisoare.
Și, în jurul nostru, mulți consumau droguri.
Peste tot.
Te confrunți cu asta în fiecare zi și nu e nevoie decât de un „da” sau „nu”.
Asta era camera noastră.
Da.
Cât timp? Douăzeci de ani?
Nouăsprezece sau douăzeci de ani.
Da, 19 ani.
Am fost mereu apropiați.
Deseori dormeam jumătate de noapte în patul fratelui meu.
Am pus tapetul singuri.
Mai ții minte?
Mereu aveam discuții lungi noaptea.
Foarte lungi.
Și discutam lucruri serioase.
Deseori trebuia să spunem:
„Promit că asta e ultima propoziție, apoi ne oprim.”
Aici era biroul de două persoane pe care nu l-ai folosit niciodată.
Aveam un birou de aici până aici.
Cu două scaune.
Pentru cazul în care aveam amândoi de făcut teme în același timp.
Dar eu nu făceam teme niciodată.
Și, pe lângă asta,
nu prea făceam nimic pentru școală, cel puțin nu aici.
Eu am petrecut mult timp acolo.
Hakan e ca un tată pentru mine.
E un model de urmat.
Incredibil.
Are o inimă de aur și e ca un tată.
Faptul că Volkan mă consideră model mă face să-mi doresc să fiu unul.
Și pentru că am avut o mamă
care a sacrificat totul pentru noi ani întregi.
Am vrut să ne arătăm recunoștința.
M-am emoționat.
Aici locuia femeia de serviciu.
Obișnuiam să sărim pe scări și se plângea de asta.
Cu un accent italian unic.
O femeie cu mult stil.
- Aici tundeam oameni. - Multă lume.
Am tuns multă lume.
Ce faceți, prieteni?
Azi ești norocos.
După o pauză lungă, o să te tund.
Să începem.
Vrei să-ți fac un dragon?
Sau logoul Nike?
Ar fi super.
Era mare agitație. Vinerea și sâmbăta erau cele mai aglomerate.
Până noaptea târziu.
Tundeam oameni sub lumini pâlpâitoare.
Asta era viața mea.
Ce faci, frate? Ești următorul?
Nu-mi plăcea să te tund.
Frate, doar glumeam.
Sunt agitat acum.
Mă stresa foarte tare. Ține mult la părul lui.
Incredibil, frate!
Cum îți merge? Mai ai A7?
- Da, frate. - Super!
Tocmai mi-am luat un garaj pe aici.
- Tare! Aici? - Da, frate, aici.
Dărâmă tot pe aici, așa e?
Da, trebuie să plec de aici.
Cred că sunt ultimul care pleacă.
- Trebuie să plec. - Pa, frate!
- Ne mai vedem, frate. - Ai grijă.
Pa!
E la fel ca acum câțiva ani.
Johannes era mereu aici.
- Așa e. - Mereu.
Veneam mereu după școală cu Volkan.
Și stăteam aici toată ziua.
Așa e.
Arată grozav.
La început, încă mai tundea oameni.
Un cerc limitat de clienți.
La un moment dat, s-a terminat.
Nu mai mergea.
Există mereu dezavantaje.
Am făcut parte din acest cartier,
40-50 de adolescenți care jucam fotbal împreună.
Ne băteam,
ne împăcam.
Mâncam împreună, returnam sticle pentru garanție împreună,
cumpăram bomboane și alte lucruri de la supermarket.
Apoi crești și nu mai faci asta
sau nu mai e nevoie.
Mi-e...
Mi-e dor de adolescența mea.
E lucrul de care ți-e dor cel mai mult.
Asta e ideea.
Dacă am fi știut...
Indiferent cât de minunat e acum
sau cât noroc am avut, deși și asta e problematic.
Mulți oameni spun
că ar trebui să fii fericit cu ce ai,
fiindcă altora le e mai rău.
E problematic să-ți compari norocul
cu ghinionul altora.
Să-l legi de asta. E cea mai mare prostie.
Când mergi în turneu,
ești un om bogat fără casă,
care trăiește în hoteluri curate și luxoase.
E o bulă goală. Nu există viață în ea.
Aici este viață.
Amintiri peste tot.
Da.
Pot spune că acum am ce mi-am dorit mereu.
Dar asta vine cu puțină melancolie
și cred că viața mea de atunci era mai frumoasă.
- Frate, vii? - Nu, rămân.
O să dorm aici azi. Nu pot să mă desprind.
E greu.
După cum am zis, sunt unele momente emoționante
când crezi că ar fi mișto să ai vechea viață înapoi.
Dar nu poți apăsa un buton să te întorci.
Și, dacă ar mai fi ca atunci, mi-ar fi dor de viața de acum.
Asta e ideea.
Frate, am ieșit cu o fată la cină.
Vorbea cu accent șvab. Era atât de sexy!
- Sexy? - Da.
- Nu se poate! - Și arăta grozav!
Arăta grozav.
Și avea accent șvab. Ce sexy!
I-am zis: „S-ar putea să dau o petrecere în weekend.”
Și, cu o zi înainte, a întrebat:
„Cum e cu petrecerea?
Am zis: „Poftim?” „Ai spus că mâine e o petrecere.”
„E petrecere mâine?” Nu se poate!
- Jur, frate. - Nu se poate!
Prima lui piesă pe care am ascultat-o
mi-a fost trimisă de cineva pe WhatsApp.
Mi-a luat cam...
BAUSA DIRECTOR EXECUTIV - TWO SIDES
...treizeci de secunde sau un minut ca să știu
că vreau să-i ofer un contract.
I-am scris imediat lui Lucas.
Și el a fost surprins.
Nu mă mai văzuse niciodată reacționând așa.
Băieții erau curajoși. Le-am spus:
„Bună, sunt Lucas!
„Am un contract la Sony cu Bausa.
„Sunt impresarul lui Bausa, KMN, Loredana și Reezy.
Ce faci?
Hai să vorbim, trimite-mi piese.”
El a răspuns: „Nu, dar putem veni la tine.”
„Nu te cunoaștem. Nu-ți trimitem un demo.”
A zis: „Nu m-am referit în sensul ăla.”
Lucas e un profesor bun.
Lucas a venit la mine și mi-a zis:
LAURA HEID DIRECTOR EXECUTIV - TWO SIDES
„E un tip nou. Toată lumea vrea să-i ofere un contract.
Îl vreau foarte mult.
Dar nu știu dacă putem concura cu ceilalți
din punct de vedere financiar.”
Cred că băieții mereu au dorit să știe cu cine lucrează.
Era clar că apreciau relațiile bune.
Cred că ne-am înțeles bine imediat.
Și cred că de asta a decis
să lucreze cu noi.
Dar da, nu ne-au trimis piese.
Two Sides a avut grijă de resursele financiare.
N-a fost prea mult la început,
pentru că era un contract de debutant.
Dar nu ne-am concentrat doar pe bani.
Încrederea pe care Lucas și Two Sides o aveau în noi era foarte importantă.
E impresionant când cineva ca Volkan,
cu origini modeste,
nu se repede la câștigul rapid,
ci își menține viziunea.
Pentru noi a fost ca și cum am găsit un Ronaldo sau un Messi.
Frate, am ascultat piesa ta, Frühling.
Ce piesă tare ai scris! Foarte tare!
Nu-s chiar 20 de ani, dar ești în industria muzicală de mult timp.
E mișto să ai atât de multă ambiție și să scrii o piesă
atât de tare după toți acești ani.
Trebuie să recunosc, mi-a revenit ambiția.
Da?
Cred că ești într-o perioadă acum
în care presiunea de a reuși
afectează totul un pic.
Ați muncit din greu.
E...
greu de înțeles pentru cei din afară.
Cât de greu e și de cât de multă energie e nevoie.
Dar va trece.
Deci echipa ne-a ascultat?
- Da. - Vorbesc despre târfe și cocaină acum?
- Pot tăia asta? - Putem tăia asta.
Tăiați!
Primul care intră în arenă...
Cântărește 109 kg.
Acesta este
Apache!
Suntem amândoi perfecționiști.
Lucrăm din greu pentru a obține cea mai bună piesă posibilă.
Foarte meticuloși, îndrăgostiți de detalii.
Suntem gata să continuăm până când iese perfect.
Am avut nevoie de trei încercări pentru Madonna,
o piesă de pe albumul meu.
După cum am spus, nu eram mulțumiți de ea.
Apoi am avut o sesiune pentru Madonna.
Și s-a întâmplat brusc. A apărut magia în sală.
După o noapte lungă, piesa era gata.
Piesa a avut un succes rezonabil.
A fost cea mai de succes piesă germană din acest an.
Și cel mai mișto videoclip.
Deci faza asta cu dublura,
care face o săritură pe spate din colț.
Înainte să se întâmple asta, a venit Apache și mi-a spus:
„Ce zici de asta?”
„Schimbăm cadrul și, dintr-odată, sunt în public.”
Ideea i-a venit în timpul filmărilor.
Și a îmbunătățit videoclipul. Nebunie!
Colegii mei de la Sony și echipa noastră
suntem mândri să spunem...
„E unul dintre artiștii noștri.”
E ceva?
Prima mea amintire despre Apache
e o postare pe Instagram.
În același timp, Lucas Teuchner
mi-a trimis muzica lui.
Voia să-mi ceară părerea.
Lamborghini.
E o mașină demențială.
Consideram că e extraordinar.
La început, am crezut că va schimba totul.
- Ce faci? Mă bucur să te văd. - Ce faci?
Apoi am avut niște îndoieli.
Mă gândeam că va copleși publicul.
Atât din punct de vedere muzical, cât și estetic.
Pentru Patrick,
e important să apară doar în BMW-ul lui i3.
Și acest lucru n-ar trebui să fie editat.
Dar mai important ca motoarele e
să ne așezăm pe podea aici
și să vorbim despre proiectele viitoare.
Acest loc e un fel de refugiu.
E important să recunoaștem
că el se află sub multă presiune.
Presiune legată de contract.
De atingerea unor anumite obiective.
Desigur, cu toții ne dorim succes financiar.
MALLORCA - SPANIA
Nu toate sesiunile de muzică sunt la fel.
Chiar dacă împrejurările sunt perfecte.
Ai un mare producător cu tine,
vă aflați într-un conac din străinătate.
Dar ceva nu e în regulă.
Totul pare greu. Fiecare cuvânt și propoziție.
BERKY PRODUCĂTOR - MADONNA
Spune-mi, nu știi să numeri, târfo?
Te compari cu mine
Moștenirea ta, 300 de piese
Apache...
O să ne iasă și ultimul vers.
A fost bine până aici.
E o greșeală să compensezi lipsa de creativitate
cu alcool.
Mi s-a întâmplat asta de câteva ori.
Mereu s-a terminat prost.
Moștenirea mea nu e Nici măcar 40 de piese...
Repetă cele trei versuri și o să găsesc ritmul potrivit.
Săracul producător trebuie să se ocupe de asta.
Când bolborosești în microfon.
Spune-mi, nu știi să numeri, târfo?
Crezi că ești la nivelul meu
Te compari cu mine
Moștenirea ta, 500 de piese
Amândoi avem un miliard de vizualizări
Apache
Frate!
Frate, ai terminat. Du-te la culcare.
Avem multe de făcut mâine.
Voi fi sincer.
Se așteaptă să lansăm atât de repede...
Nu mai am nimic de zis.
Mai am nevoie de o piesă, dar nu mai am nicio idee.
Știi, de fiecare dată
când faci muzică adevărată,
simți că rupi o parte din tine.
Dăruiești o parte din tine.
Renunți la o parte din tine, dar câte părți ai?
Nu știu, dar știu
că în vreo trei sau patru ani
nu mai fac sesiuni de câte o săptămână.
Și n-o să mai fumez unul sau două pachete de țigări pe zi.
Nu vreau să-mi taie piciorul din cauza fumatului.
Am negociat din greu pentru un album pe an
și nu putem livra mai puțin de atât.
Dacă aș fi știut că e așa,
m-aș fi gândit mai bine.
Cu siguranță.
Aș fi făcut-o, dar m-aș fi gândit la asta.
Nu mi-aș fi zis: „Ce tare!”
- Da. - E tare, sigur.
Dar e și greu. Foarte greu.
Complicat.
În industria muzicală intri ca o focă în bazinul cu rechini.
Ori ești mâncat, ori devii un rechin.
Nu există altă cale.
Toată lumea vrea ceva de la tine.
Îți spun: „E ceva standard, semnează aici.
Taxele și salariile alea sunt standard.”
Apoi semnezi trei sau patru contracte și ești blocat patru, cinci ani.
În vârf, totul se rezumă la numere.
Ai nevoie de un avocat bun și de o echipă bună.
Apache are asta.
De aceea, pentru mine, asta e partea bună a lucrurilor.
Johannes e la fel de important pentru Apache și Volkan,
ca persoană privată, ca și mine.
E la fel de implicat emoțional.
E impresionant cât de multe
am trăit deja până acum.
Și cât de apropiați am devenit.
Sunt mândru de felul în care am reușit asta.
Am combinat prietenia și afacerile.
Eu sunt, de obicei, cel hotărât,
iar Johannes e cel care poate purta negocieri lungi
fără a-și pierde răbdarea.
Primul test al prieteniei
e în adolescență, după școală,
când sunteți pe cale să vă începeți viața de adult.
Atunci se destramă majoritatea prieteniilor.
E un moment greu pentru multe prietenii.
E amuzant, tocmai mi-ai amintit.
Spuneam că anii în industria muzicală sunt ca anii de câine.
Un an în industria muzicală te îmbătrânește cu șapte ani.
Johannes de acum patru ani, dar parcă ar fi de acum 15 ani.
La fel și Volkan.
Cel mai bun lucru care ți se poate întâmpla ca artist
e să ai un frate care e un impresar bun.
În cazurile în care fratele tău e un impresar de căcat,
o face doar pentru că e fratele tău.
Pentru Apache, cel mai bun prieten al său
și fratele său au dezvoltat abilități manageriale grozave.
La începutul carierei noastre n-am stat să discutăm cine cât câștigă.
Johannes și eu n-am spus că ne ocupăm de impresariat.
Nu știam ce facem. Nu ne-am spus „impresari”.
Era clar pentru noi că vom da totul.
Au muncit din greu când n-aveam nicio garanție a succesului.
Mi-au arătat că sunt într-adevăr implicați.
Există mulți tipi dubioși în rapul german.
Strategia noastră era să evităm chestiile de gangsteri
și să nu datorăm nimănui nimic.
Chiar dacă ne-ar fi fost de folos,
n-am acceptat favoruri.
Ce au făcut Volkan și Hakan a fost inteligent. Și pot doar să recomand
ca orice rapper care vrea să aibă succes să facă la fel.
Nu accepta favoruri!
Știu de la alți rapperi cât de greu poate fi
când cineva îți face o favoare și apoi crede că îi aparții.
Pe măsură ce devii încet un star,
apar oferte să ți se împrumute bani, locuri, mașini.
Vor să te invite la mese scumpe.
Unii oameni nu înțeleg asta.
Și îmi dau seama de ce nu înțeleg.
„Hei, e un prieten al meu.”
Da, frate. Știu.
Și asta va fi problema.
E la fel cu companiile serioase.
Nu accepta cadouri!
O companie mare nu acceptă mai mult de 40 de euro pe an.
Am lucrat în departamentul de conformitate.
Dacă iei un Ferrari care se închiriază cu 3.000 de euro pe zi,
sigur îți bat la ușă mai târziu.
DOUĂ LUNI PÂNĂ LA SPECTACOLUL SOLO PLANIFICARE VIDEOCLIPURI 2SAD2DISCO
Pe 31 iulie 2020 a fost lansat Treppenhaus.
Ăsta a fost ultimul meu album. Și, acum, 2sad2disco.
Acest album înseamnă mult pentru mine.
Are un stil diferit. E un pic mai melancolic.
Trebuie să te lași purtat de val ca să înțelegi unele piese.
Videoclipurile trebuie să reflecte asta.
Nicio epocă nu durează o veșnicie.
Nicio tendință nu durează o veșnicie.
Cred că știe asta.
Auzim, vedem și simțim că o știe.
Fiindcă schimbă epoca.
Desigur, e important ca albumul să aibă succes.
Dar în modul în care definesc eu succesul.
Nu-mi pasă dacă se vinde bine.
Nu pun presiune asupra mea.
Nu voi urmări succesul albumului.
Oamenii vor crede că e genial sau de căcat.
RENANIA-PALATINAT
Nu!
Sper să vă placă.
Huey, Dewey și Louie. Ce faceți?
Au mâncat prea mulți viermi.
Volkan poate face tot ce vrea aici.
E un refugiu pentru muzicieni.
E puțin mai izolat, nu e într-un oraș.
Deci are liniște aici.
Am filmat multe videoclipuri aici.
Am filmat Angst aici.
Mulți oameni spun că n-a sărit acolo.
MEHMET BULUT TEHNICIAN SUNET - ROCK'N'RENT
A fost acolo, cu capul sub apă.
Cu toții am râs. El, nu.
E frig aici
Plin de violență
Nu vreau să-ți fie teamă Pentru mine, iubito...
El nu e o divă.
Spre deosebire de așteptările mele despre rapperi,
mereu am considerat că rockerii
sunt băieții duri.
El e un rocker în adâncul sufletului.
Cumnatul meu a sunat
și a spus că știe un rapper care caută un studio.
Volkan a cântat imediat ceva.
Și îmi amintesc că mi-am zis:
„Fir-aș al naibii! Ce voce grozavă!”
Aceasta e sfânta sală de repetiții.
Nu foarte sfântă,
dar destul de sfântă pentru mine.
Într-o zi m-au întrebat dacă vreau să fiu sunetistul lor.
De atunci, e mai mult decât muncă. E prietenie.
Repetăm aici. Suntem deseori aici.
Când avem niște idei, venim aici și repetăm.
Încercăm să-i dăm lui Volkan
un sentiment de siguranță.
COVID continuă să se răspândească în Germania.
Guvernul a interzis evenimentele de peste 5.000 de persoane.
Auzim știri despre anularea unor mari evenimente în fiecare zi.
Artistul Apache 207 din Mannheim a trebuit să-și anuleze turneul.
Sunt din nou pe drum
Trebuie să strălucesc
Dar când mă suni, sunt aici Când mă cauți
Sună-mă și vin la tine...
Fără să mai fi făcut turnee înainte, am reușit
să vindem toate biletele în câteva minute.
E o dovadă de mare încredere din partea fanilor.
Vom face totul pentru a le îndeplini așteptările.
După doi ani de vânzare a biletelor și de anulare a concertelor,
ceea ce e foarte enervant pentru fani
și mai ales pentru el, ca artist.
Fanii sunt totul.
De asta anii de pandemie au fost atât de grei.
Aproape nicio interacțiune cu fanii.
Îți lipsește aprecierea față de arta ta în viața reală.
Nu doar în mediul digital.
Nu doar comentarii online.
E drăguț să le citești,
dar orice artist ar fi de acord
că nimic nu se compară cu cântatul live.
Sunt pe drum
Singur
Și tot ce vreau...
E un artist de mare succes și n-a fost în turneu niciodată.
Mama face asta.
Exact așa.
Măcar putem cânta în Elveția.
În fața a mii de fani.
Va fi demențial, mai ales după atât de mult timp.
Apache e grozav live, știi?
O va lua razna.
Ne putem aștepta la ceva exploziv.
Bine, am înțeles. Pa!
Acum vor cheesecake.
Nu tiramisu?
Vrei un masaj?
Da, dă-i drumul.
Îmi masează și fundul.
ASISTENȚI PERSONALI
Demențial!
Ai lista de cumpărături?
Există două fețe ale faimei.
Nu mai poți ieși în public de unul singur.
Ești cunoscut în public. Nu mai poți merge la supermarket
să cumperi lapte pentru tort sau să mergi la cinema.
Mereu te urmărește o mulțime.
Am crescut cu Volkan.
Să mergem, frate!
Ne-am distrat de minune în subsolul din Ludwigshafen.
Hei, Tuna, o s-o citesc cu voce tare.
„Chifle pentru burgeri, piper, ouă, usturoi.”
Nu suntem aici pentru că am trecut de un interviu,
ci pentru că are încredere în noi.
Musti e un exemplu minunat despre cum e să lucrezi cu prietenii.
Uneori sunt blând cu el, alteori prea strict.
Parcă ar fi frate-meu mai mic.
- Salut! - Salut, frate!
Acum iau chiflele, vrei cu susan?
Ia-le pe cele americane.
- Știi la care mă refer? - Americane.
Bine, le-am găsit.
- Bine. Pa! - Bine.
Nu e chiar un loc de muncă pentru noi.
Ne înțelegem foarte bine. Râdem.
- Petrecem timp împreună. - Da.
De ce am eu și lista, și coșul?
Relaxează-te, frate.
Arăt bine?
Îl cumpărăm.
Am greșit, scuze.
Arbitru! Schimbare!
Sigur, e unul dintre lucrurile la care renunți pentru cariera asta.
Nu mai poți face lucruri normale.
Poate publicul își spune:
„Săracul! Nu mai poate merge la cumpărături.”
Dar e mai mult vorba de spontaneitate.
E o problemă să vrei pur și simplu să ieși din casă.
E o problemă mai mare decât crezi.
În fiecare zi, cineva vrea o fotografie cu tine.
Fotografia în sine nu este problema.
E starea ta de spirit.
Uneori ești trist, uneori arăți ca naiba.
Și pur și simplu nu vrei.
A fost o mare povară mentală pentru mine.
Cu siguranță. Chiar n-am putut face față.
Și, de multe ori, m-am gândit
să renunț.
Ești cel mai bun.
Sunt fan de mult timp.
- Serios. - Mulțumesc.
- Încă una? - Noi trei.
Nu știu...
dacă ar trebui să spun asta.
Am purtat o perucă și ochelari în ultimul an.
Funcționează destul de bine.
Am primit pontul de la un impresar din industria filmului
care a fost în Berlin cu Sharon Stone.
„Își pune o perucă și iese să se distreze.”
Și mi-am zis: „Serios?”
Am încercat și funcționează.
Uneori. Când nu funcționează, e jenant.
Stai acolo deghizat...
Am fost odată la grădina zoologică.
Eram deghizat și mi-am zis: „Ce trebuie să fac?”
În loc de pantaloni largi, mi-am luat strâmți.
În loc să-i trag în sus, i-am tras în jos.
Am purtat lucrurile astea.
Și am purtat o șapcă, ca să-mi ascund cocul.
Cu toate astea, un copil m-a recunoscut.
„Ești Apache.”
„Nu, nu sunt Apache.” Și aveam și mască.
„Nu, mama mi-a spus că ești Apache.”
„Copile, te rog să pleci.”
Trebuie să găsesc muzica potrivită.
Mulți văd lucrurile materialiste din exterior.
Se gândesc că totul e super și grozav.
Văd ce vor să vadă.
Este clar că faima vine cu dezavantaje.
Desigur, încerci să compensezi ce ai pierdut
în viața ta privată.
Dacă tot stau într-o cușcă, atunci să fie de aur.
De aur afurisit.
Nu pot împărtăși toate experiențele din ultimii doi ani.
Parcă există o ușă afurisită.
O deschid și intru în altă lume.
N-ai cum să trăiești asta de două ori. Nici măcar cu bani.
O poți trăi doar dacă ai succes în muzică.
La naiba, omule!
Frați mișto!
Sunt multe fete care consideră că sunt un mare artist.
Și, când ajungem împreună, spun:
„M-am gândit să ne luăm un câine,
să avem trei copii și să ne mutăm într-o casă
cu o mică grădină.
Și tu mergi la birou doar de la 9.00 la 16.00.”
Nu mă interesează asta.
Dacă întâlnesc pe cineva,
vreau să fie independentă, să nu aibă nevoie de asta.
ȘASE SĂPTĂMÂNI PÂNĂ LA PRIMUL SPECTACOL SOLO
Aproape am ajuns. Ești la Two Sides?
Ce vrei să bei?
- Two Sides! - Ne vedem în curând.
Vreau să mă dau puțin mare în oraș.
Ce faci? Mă bucur să te văd.
- Mă bucur că ești aici. - Super!
Băieții au făcut ceva.
Trebuie să asculți.
Bine, arată-mi.
Scuze,
sunt nepoliticos, nici nu v-am lăsat să vă instalați întâi.
Când lucrez cu Volkan, sunt momente magice.
De asta îmi place să lucrez cu el.
Cu o zi înainte,
am pregătit o piesă și un ritm cu Koda.
Am avut niște idei și i-am arătat lui Volkan.
A ascultat și a zis: „E tare.”
Mă așteptam la mai mult ca primă reacție.
Vom vedea.
Acum relaxează-te.
Hai să fumăm o țigară!
Să bem niște vodcă.
...spital în LA timp de două săptămâni.
Echipa mea e cea mai tare.
Când e în Berlin, facem sesiuni împreună.
Deseori rămân până la sfârșit, până la 5.00 sau 6.00.
Pornim mașina de shoturi în birou.
Și, apoi, la treabă!
Arma ta.
De cele mai multe ori, încercăm diverse lucruri.
El cântă piese și apoi ascultăm.
Și ne gândim la cum ar putea fi melodia versurilor
și cum ar putea fi melodia refrenului.
Da.
Da!
Sună bine.
Îmi dă fiori.
- E gata? - Da.
Are o abordare diferită față de alții.
Îi arăt un ritm.
Și ori ceva îl atrage în câteva secunde,
ori nu.
Spune: „Ăsta e mișto. Nu, nu ăla, nici vorbă!”
A fost mereu sincer.
- Mereu a știut ce vrea. - Bine.
Ce ai spus... Koda, în versul ăsta...
„În cele din urmă, îți voi frânge inima.”
- „În cele din urmă”? - Da.
În cele din urmă, îți voi frânge inima.
„La capătul drumului, îți voi frânge inima.”
Da, e tare.
- Clasic! - E o piesă clasică.
- „La capătul drumului”? - Există un hit cu numele ăsta.
E o zicală.
Textul e ca o metaforă pentru viața ta.
Apoi spui: „Nu veni cu mine.
„Ești sigură că vrei să urci în mașină cu mine?”
La capătul drumului, îți vei frânge inima.
Magia s-a întâmplat din nou. Frumos!
Scrie ușor și este unul dintre puținii care compun singuri.
Are un stil de a scrie unic.
Întotdeauna reușește să potrivească cuvintele în piese.
Mereu mă întreb cum a făcut asta.
E atât de complicat uneori, cum e posibil?
Asta m-a surprins cu adevărat la el.
Iubito, vrei să fii cu mine
- Da. - Așa!
Iubito, vrei să fii cu mine
Dar, crede-mă, nu se poate
Ce nu știi e că
La capătul drumului Îți voi frânge inima...
- Asta e! - Da!
Ce nu știi e că
La capătul drumului Îți voi frânge inima
- Frumos. - Da!
La naiba, da!
Avem nevoie de efecte vizuale. Să-i punem coarne!
Lucas, diavolul.
Da, vrei Dar eu nu-s ceea ce ai nevoie
- Bine. - Încă o dată.
Da, vrei Dar eu nu-s ceea ce ai nevoie
Da.
- Ți-am spus ieri. - Frate...
Ți-am spus.
Poți folosi condusul ca metaforă pentru viața ta.
Poți filma un videoclip într-o mașină de curse.
Sunt copleșit.
Nu mă așteptam la asta.
Ce facem acum?
Nu e pentru 2sad2disco.
Știu că Lucas vrea asta, dar am terminat cu 2sad2disco.
Am terminat, frate.
Frate, cred! Cred!
S-a întâmplat din nou.
E super.
Frate, o să fie bestial.
Am nevoie de o bere, frate
Cel mai tare lucru este că suntem o comunitate.
Dacă cineva m-ar întreba
„Care a fost cel mai frumos moment împreună?”
n-aș spune „Când jucam fotbal”.
Fiindcă jucăm mereu și mereu e grozav.
Avem o fundație excelentă,
și restul e ca cireașa de pe tort.
Acum începe distracția.
Volkan, aici!
Apache are ceva de-a face cu cine sunt eu,
dar n-aș fi reușit
fără oamenii din jurul meu.
De aia spun că „noi” am devenit staruri.
Beneficiul lucrului cu prietenii e evident.
Te distrezi mai mult.
E o mare parte a succesului nostru
faptul că suntem atât de apropiați.
Azi sunt niște fete aici
Promit, mâine o să fac sport
Sunteți toți muzicieni, da!
Frați mișto!
CINCI SĂPTĂMÂNI PÂNĂ LA SPECTACOLUL SOLO FILMĂRI PENTRU 2SAD2DISCO
KIEV - UCRAINA
Filmăm șase videoclipuri în Kiev
pentru noul album 2sad2disco.
Videoclipurile sunt aproape la fel de importante ca muzica.
Chiar dau totul în videoclipuri.
Am vrut ca videoclipurile să fie ca niște musicaluri.
Așa că am contactat niște coregrafi
și au reușit să-mi transforme dansul în ceva la care te poți uita.
Lucas, poți să-mi ții ceasul, frate?
Va fi intens.
Mai bine puneți-le.
Nu-i e frică să iasă din zona de confort
și nu se culcă pe lauri.
COREGRAFI
„Nu rămân unde eram, voi încerca ceva nou.”
Frate, respect!
Ai reușit.
Bravo!
Acum două săptămâni nu-mi puteam lega pantofii.
Și acum, asta!
Poftim!
Uită-te la mașina aia, omule.
E mașina visurilor mele, frate.
M-am așezat și am scris mare parte din scenariu singur,
fără indicații pentru camere.
Aruncă o privire. Nu pot desena deloc.
Ăsta e videoclipul. Aici e Lamborghiniul.
Valiza e aruncată în portbagaj.
Apoi se plimbă cu mașina. E tare.
E creația constantă a ceva mare.
Mereu începe cu ceva foarte mic.
E foarte satisfăcător.
Te face foarte fericit.
La naiba!
Prea trist pentru disco
Unde ești?
Prea trist...
Trebuie să-ți susții muzica în calitate de artist.
Pentru mine, sfârșitul 2sad2disco
e și sfârșitul unei părți din viața mea.
Salut!
Trebuie să-l trezim pe Volkan.
Frate. Trebuie...
Trebuie să fim pe platou în 20 de minute.
Filmează scena cu câinele.
Bine, atunci.
Bine, frate.
N-am putea să anulăm și să mergem într-o cameră albă?
Să punem o mașină luxoasă înăuntru?
Aducem un model sau două...
Și dansează puțin.
Ar putea fi minunat.
Fiți gata și... motor!
Suntem într-o perioadă intensă acum,
fiindcă așteptările sunt uriașe.
Ăsta e punctul în care grâul e separat de neghină.
Când vezi dacă-ți poți găsi locul ca artist consacrat
sau ai avut un succes de moment,
care dispare.
Am terminat!
Când ești un artist cu disc de diamant
și două albume de succes, vrei să continui tot așa.
Pentru cineva cu succesul lui Apache,
așteptările pentru un nou album sunt uriașe.
Sunt extrem de ridicate.
CU PUȚIN TIMP ÎNAINTE DE PREMIERA VIDEO A 2SAD2DISCO
RENANIA-PALATINAT
Trist pentru disco
Partea asta nu sună bine.
- Ce vrei să spui? - Nu e sincronizată.
Se vede că nu e sincronizată. Și mai e o parte.
- Vai! - Cum se poate așa ceva în ziua lansării?
Stai să văd.
Nu e sincronizat. Sigur.
Videoclipul e greșit.
E decalat cu o secundă.
Audio și video.
- La naiba! - E de groază.
Credeam că vremurile astea s-au terminat.
Încărcare de ultim moment.
E mai rău ca oricând.
Când spunem că e greșit, nu suntem proști.
Ne spui cu atât de multă încredere că e la fel.
Am fost la Berlin să editez videoclipul.
Am aprobat videoclipul ăla, și cel văzut acum nu e același.
Ceva nu e bine. Sunt sigur.
Nu știu cum a fost ieri.
Pentru versiunea de ieri
nu m-am concentrat pe ritm.
Ieri m-am concentrat pe culori.
Nu înțeleg.
Poate...
ar trebui să facem asta.
Ăsta e, nu?
- Da? - Da.
Putem termina acum.
Bravo tuturor!
Totul merge bine. E în regulă.
„Ludwigshafen, Gartenstadt.”
„Cu două case mai jos de Apache.”
Bine.
Măcar sunt șapte aprecieri negative. E în regulă.
Adevărat. Fac așa din principiu.
E șocant.
Indiferent cât de des spui că nu te deranjează,
fiecare apreciere negativă deranjează.
Așa se întâmplă.
Subconștient.
„Cei șapte nenorociți...”
„Dacă îi prind...”
Încă 24 de minute sau s-a blocat?
- Patru minute. - Patru minute.
Trebuie să actualizezi sau ce e?
Emoțiile nu dispar niciodată.
Aș fi bine...
Permiteți-mi să fiu sincer.
Nu ca în clasa a V-a, când ziceam: „Poza mea e urâtă.”
„Nu, poza ta e minunată.”
Nu.
Aș fi foarte fericit...
Voi fi sincer, chiar dacă e mai puțin...
Aș fi fericit
dacă aș avea între opt sute de mii și un milion de vizualizări.
În prima zi.
Asta merită videoclipul meu, cred.
Începe.
Patru, trei, doi,
unu...
VIDEOCLIPUL 2SAD2DISCO A AJUNS LA 571.788 DE VIZUALIZĂRI ÎN PRIMA ZI
Mai mulți oameni ca de obicei au apreciat negativ.
Cred că
te afectează.
Pentru o piesă,
15% dintre oameni au fost dezamăgiți.
Dar cei cărora le-a plăcut
au lăsat comentarii care te lasă fără cuvinte.
Au făcut comparații
cu Michael Jackson și alte chestii de genul ăsta.
Dar ție comentariul ăla negativ ți-a rămas în minte.
Da. Ar trebui să nu mai fac asta.
A fost o experiență interesantă.
Când ești obișnuit cu un standard ridicat,
devii prea încrezător.
Și ăsta a fost motivul
pentru care cei 15% de la 2sad2disco m-au afectat.
Desigur, există ură și chestii de genul ăsta.
Ca tânăr artist, e adesea problematic.
Dar, la un moment dat, treci peste asta.
Înveți cum s-o gestionezi, să nu te mai afecteze.
Sper că n-a fost prea dur cu el însuși.
Pentru mine, nu e eșec
când ieri erai pe primul loc și azi ești pe al cincilea.
Eșec ar fi dacă s-ar schimba
și ar încerca să se conformeze.
Dar, dacă îți scrii în continuare muzica
și rămâi autentic și sincer cu tine însuți
e un punct forte și ești în continuare în vârf.
Dar cred că se vede că îl deranjează
puțin.
O SĂPTĂMÂNĂ PÂNĂ LA PRIMUL SPECTACOL SOLO
Totul ar trebui să fie gata când ajunge artistul,
altfel, vor fi „probleme cu Apache”.
Acum suntem în sala
în care vom repeta trei zile
noul spectacol Apache, care va avea premiera în Chur.
În timp ce alți artiști încep
cu concerte live în cluburi mici,
Volkan începe așa.
Și n-a mai avut niciun concert live până acum.
Și i se permite să cânte în fața a zeci de mii de oameni.
E o nebunie.
Va fi interesant să cânt în fața atâtor oameni.
Încă mă entuziasmează.
Sunt fericit și abia aștept!
... intră pe fereastră
Și-ți gâdilă nasul Făcându-te să strănuți în somn
Blocurile noastre sunt prea înalte Nu e plăcut
Nici măcar soarele nu intră aici
Hei, ce faci? Ne plimbăm prin cartier
Scriu pe iPhone Despre ce trăiesc
La naiba, acum suntem celebri
Hei, ce faci?
Ce faci, Elveția?
Focul a fost cam intens.
Am crezut că l-a atins pe cameraman.
Ăsta de aici.
Sunt curios cum se va descurca pe scenă.
Și cum va fi primit spectacolul.
Cum va reacționa emoțional Volkan la spectacol.
Și cum interacționează cu fanii.
Sper că totul va merge bine.
Se duce în Elveția și e primul său spectacol.
E prima dată când va vedea emoțiile fanilor.
Până acum au fost comentarii pe YouTube, număr de vizualizări. Fără emoții reale.
O ZI PÂNĂ LA PRIMUL SPECTACOL SOLO
Dacă îți lași succesele să te definească,
vei ceda.
Am organizat ședințe de urgență
când piesele au ajuns pe primul loc,
dar am măsurat după standardele noastre.
Mai avem multe de învățat
pentru a face față așteptărilor.
Te poate da peste cap.
Am observat și că există unele lucruri
pe care încă nu le-am procesat.
Lucruri care au venit împreună cu această carieră.
Uneori, când stai întins și te uiți la tavan,
te întrebi dacă e real.
Și nu doar într-un mod pozitiv.
Ca o stare de șoc care nu dispare o vreme.
Tot ce s-a întâmplat a fost atât de extrem
și am aflat că și stresul pozitiv e tot stres pentru corpul tău.
Nu m-a afectat doar pe mine, ci și pe cei din jurul meu.
O ORĂ PÂNĂ LA PRIMUL CONCERT LIVE
- Apache! - Lasă-l, îmi place.
Mediul său e important,
fiindcă e ultimul loc în care mai poate fi
Volkan de acum patru sau cinci ani.
Băieți, va fi bine.
Aș putea enumera discurile sale de aur și platină,
dar cel mai mare succes al lui e că a rămas Volkan Yaman.
Sunt gata, frate.
Cred că Volkan înțelege un lucru
care poate fi cheia fericirii, și asta e recunoștința.
Cred că atunci când ai un mediu stabil,
care rămâne consecvent,
nu ți se poate întâmpla nimic, indiferent ce va fi.
N-avem prea multe de pierdut,
pentru că n-am avut niciodată nimic.
Și suntem convinși că vom fi fericiți și dacă dispare totul.
La asta am visat, frate. Am visat la asta.
Apache!
Da.
Ai fost terminat după primul meu cuvânt
Ești singur când ajungi în vârf
Ei cumpără Mercedesul cu un avans
Eu cumpăr Mercedesul cu banii mei
Petrecem la greu
Ne place riscul
După 22 de ani mi-am dat seama Că tata n-a plecat după țigări
E aproape seară din nou
Am pus-o pe soră-mea mai mică la culcare
Sunt pe străzi
Uneori, se mai rupe câte un nas
Nu-s din zahăr, dar nopțile sunt reci
Mă sună iubirea, dar n-am semnal
Îmi vibrează mobilul în mână
Nu pot citi mesajul, sunt beat iar
Când intră soarele pe fereastră
Și-ți gâdilă nasul Făcându-te să strănuți în somn
Blocurile noastre sunt prea înalte Nu e plăcut
Nici măcar soarele nu intră aici
Hei, ce faci?
Ne plimbăm prin cartier
Scriu pe iPhone Despre ce trăiesc...
Totul a început pe o bicicletă veche de damă.
Și a devenit imens.
Hei, ce faci?
Conducem Porsche. Conducem AMG.
Dar știu că atunci
când aceste lucruri nu vor mai fi,
și asta înseamnă prietenie adevărată,
voi avea oameni în preajmă,
cu care să merg cu bicicleta la birou.
Nu aș cădea.
Aș pierde ceva, dar nu m-aș pierde pe mine.
Primul spectacol, ce pot să spun?
Alea sunt sutiene?
Bine.
Prieteni, vă mulțumesc mult
pentru că ați venit la primul meu spectacol solo.
Acest concert merită un final bun.
Vom termina cu Roller,
dar vreau să vină pe scenă prietenii mei, frații mei.
Vreau să vă aud pe toți, bine?
Ce e cu capul meu?
Îmi pleznește capul Sandalele Gucci le port ca să sfidez
Dar ei tot mă copiază Nu-mi vine să cred
Doamne, mersi că ai grijă de mine Când conduc scuterul
Când conduc
Sunt pe drum
Cu iubita mea, doare Dați-vă din calea mea
Cu 10 CP prin orașul tău
N-o să fie mișto
Pe scuterul meu O să adormi
Unu la unu, primește o veste bombă Îl sună pe fratele lui, uită de al meu
Conduc cu părul desprins Cu o Barbie, ca în Hood Safari
Urcă-te pe Speedfight
Dă-l naibii de Kawasaki, Să mergem, Barbie
Merg cu 70 la petrecerea ta
Ei fac poze, explodează pungi
Dar Apache rămâne Apache
Frate, trebuie să plec
Când urlă scuterele
Vorbesc cu mine Despre cocaină și înjunghieri
Dar trebuie să plece Când scuterele noastre urlă
Apache rămâne Apache
Apache rămâne Apache...
Mulțumesc, Elveția! A fost o onoare!
Mulțumesc foarte mult!
Să îți auzi fanii țipând
e cel mai intens sentiment.
Dar, când s-a terminat, e brusc liniște.
Și încă mai poți auzi mai stins...
Apache rămâne Apache
Și simți toată iubirea într-un mod difuz.
Atunci ești puțin mai aproape de paradis.
Și sentimentul ăla
o să rămână cu mine mereu.
Subtitrarea: Ana-Adina Doroftei
Redactor Anca Tach