Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Redo, Volkan? -Ska bara fixa håret.
VOLKAN YAMAN KÄND SOM APACHE 207
Apache föddes som superstjärna.
Han slog otroligt många rekord.
27 X GULD, 7 X PLATINA, 1 X DIAMANT ÖVER 2 MILJARDER STREAMINGAR
2019 OCH 2020 VAR HANS LÅT "ROLLER" DEN MEST FRAMGÅNGSRIKA TYSKA LÅTEN
Han är en av få artister som har allt.
Han lyckades förena genrer och olika målgrupper.
På en gång.
Min mamma lyssnar på honom. Eurodance-fans skulle...
Vill vara din älskare...
Det finns inget bättre än en framgångsrik person
som representerar rapkulturen, och det gör han bra.
Han tog över den tyska rapscenen på nolltid.
Han sålde ut arenor på några minuter som nykomling.
Vad mer kan man säga?
HANS ARENATURNÉ I TYSKLAND BLEV UTSÅLD PÅ 16 MINUTER.
DEN FICK SKJUTAS UPP TVÅ GÅNGER.
Du har nåt där.
Var?
Har du klippt det själv?
-Kan man se det? -Nej. Det ser bra ut.
Nu går vi.
EN TIMME KVAR TILL HANS FÖRSTA SOLOKONSERT
Vad ska man säga? Det är äntligen dags.
Ikväll spelar jag min första solokonsert. Live.
Det roliga är slut. Nu är det allvar.
Inför tusentals.
Apache, baby!
Och det här är min 24-årsdag.
Det kommer att gå bra.
Guld-, platina- och diamantskivor kommer inte att hjälpa mig där ute.
Inte heller 2 miljarder streamingar.
Om man inte presterar bra för sina fans kan allt snabbt ta slut.
Det är bara så det är.
Vad gör Lambon här?
Vilken jävel kommer till en festival i en Lambo?
Vi har gjort nåt fel.
Och ja, ikväll är det dags.
Live.
Inför min egen publik.
Jag har det toppen, brorsan.
Ensam för första gången.
Jag är redo.
Det här är vad vi drömde om, bror.
Apache!
Varför en dokumentär om mig?
Det här är den mest extrema perioden i mitt liv.
Alla framgångar och förväntningar är på topp.
När man stiger så snabbt på så kort tid,
förblir inget normalt.
Apache
I tre år har det varit oavbruten extas.
Jag fattar inte riktigt vad som hände.
Det var som i en tunnel. Därför höll jag tyst.
Jag kände inte att jag kunde säga nåt som kunde hjälpa människor.
Mitt mål med den här dokumentären är att förmedla nåt.
Det jag har upplevt de senaste tre åren har varit stort.
Det här är min första intervju.
Ja.
FEM MÅNADER KVAR TILL FÖRSTA SOLOKONSERTEN
Hallå.
Är de redan mörkare?
Det är de.
Oj, de är mörka. De var klara för en sekund sedan.
Att dölja mina ögon var ingen artistisk idé.
Det blev bara så.
Jag kollar badrummet.
Det var inte tänkt som en scenkostym eller nåt. Det är bara jag.
Wow...
Det ser fantastiskt ut.
Färgen är grym.
Jag är så glad just nu.
Coola att titta genom.
Prova dem.
Jag har inte långt hår på grund av musiken.
Jag har haft långt hår i 10 år.
Ganska coolt.
Vi behövde inte fundera på mitt artistnamn Apache.
Jättecoola.
Det är mitt smeknamn. Mamma kallade mig det.
Grymt.
Som glasögonen.
Jag mår bättre med solglasögon.
Ögonen är själens fönster.
Och jag vill kunna bestämma vilka delar av min själ andra får se.
Det bara är så.
Volkan har alltid varit en ovanlig kille.
Ibland har jag kritiserat det.
HAKAN YAMAN VD FEDER MUSIK
Jag kunde säga: "Krångla inte till det."
Det är Apache!
Hans klädstil var ovanlig.
Jag har frågat mig själv hur han nånsin skulle kunna ha ett vanligt jobb.
Det frågade jag mig.
-Får jag krama dig? -Så trevligt att se dig.
Har du vuxit?
-Inte alls. -På bredden.
Vi har gått i samma skola sedan vi gick i femman.
Volkan har alltid varit läraktig.
Han hade ryggsäck i skolan.
JOHANNES GÖTZ VD FEDER MUSIK
Men ryggsäcken var tom.
Där låg möjligen ett anteckningsblock och en penna.
Jag klarade mig också bra,
utan för stora ansträngningar.
Jag tror det var därför vi var kompisar, vi tänkte likadant.
Hallå. Hur mår du?
Hallå. Så många bekanta ansikten.
-Hej. -Kommer du ihåg mig?
Nu vet jag inte hur jag ska jag bete mig.
Så mycket auktoritet här.
-Vi ville säga hej. -Så trevligt.
Vad snällt.
Lärarna har alltid tyckt att Volkan var en trevlig kille.
Ibland skolkade vi mycket, men när det verkligen gällde, var vi där.
Jag tror det var därför lärarna förlät honom.
Jag lärde dig musik, sedan valde du konst.
Alla frågar: "Hur klarade han sig i musik?"
Jag valde konst för jag gillade inte musik.
Jag trodde att konst var lugnare.
-Det är okej. -Jag ville bara klara mig.
Till slut löste det sig.
Ja, allt blev bra.
Som rappare vill de att man ska säga
att man blev mobbad i skolan.
Men jag kan inte hitta på såna historier.
Ja.
Men kul att vara här igen.
Det är mycket som påminner mig om gamla dar.
Så trevligt.
Johannes är framför allt min bäste vän.
Mycket har förändrats, men Johannes har förblivit min bästa vän.
Det säger mycket om honom.
Jag har bara goda minnen.
JESSICA PFAFF LÄRARE
De väckte aldrig negativ uppmärksamhet.
-Snarare tvärtom! -Bra sagt.
-Ja. -Men det är viktigt.
För som hon sa, vi var i en ålder där man står vid ett vägskäl.
Antingen tar man rätt väg och gör nåt riktigt,
eller så driver man ur kurs.
I området vi kommer från, där vi växte upp,
tenderar alla att ta det de tror är en genväg.
Eller fel väg.
Och att vi ofta kom till skolan klädda i träningsoverall
men inte konfronterades med fördomar
och inte mobbades...
Vi har inte den bakgrunden.
Vi fick stöd. Det är jag glad för.
Du uppträdde på studentskivan.
Det var nog den sista gratiskonserten.
Eleverna och lärarna visste inte det då.
Men han sjöng på skoldansen.
När jag hörde det, tänkte jag: "Wow, det låter så proffsigt."
För hela jag
älskar hela dig
Älskar dina kurvor och kanter
Hela din perfekta ofullkomlighet
Ge hela dig till mig
Jag ger hela mig till dig
Jag visste att jag inte skulle skämma ut mig på scenen.
Men när jag såg hur människor påverkades,
fyllde det mig med energi.
Och jag tror definitivt det påverkade mig omedvetet.
Det gav näring åt min hunger och ambition
att klara det.
När jag började skriva,
skrev jag först bara raptexter.
Mina vänner tyckte det var toppen.
Min bror sa: "Inte illa, men jag skulle inte spela det offentligt."
Jag var inte entusiastisk då,
men sa: "Ja, okej, vi gör det."
Jag tänkte annorlunda än de andra.
Jag trodde risken att misslyckas var stor,
och att bära hela bördan och försörja familjen ensam
skulle bli för mycket.
FÖRSTA SOME-INLÄGGET
De säger att de gillar mig...
Jag visste att jag kunde sjunga.
Och jag kunde skriva.
Jag ville kombinera de två
och skriva sångtexter.
Och att rappen skulle ha ett syfte.
De tycker att allt Apache rappar är otroligt...
Sedan framförde jag det för min bror, och han sa:
"Det här har enorm potential."
Det var då vi började brainstorma.
"Hur ska vi finansiera detta?
"Hur planerar vi? Hur lanserar vi det och i vilka kanaler?"
Apache 207, videoinspelning.
Apache är ett gäng, jag är medlem.
För vår första video
spenderade vi cirka 130 euro på IKEA.
Vi valde IKEA för det är lätt att lämna tillbaka saker där.
Vart är vi på väg?
-Retur av pantflaskor. -Varför?
Vi skrapar ihop de sista eurona till videon.
Vi tömde våra koffertar och hämtade saker i källare.
Jag tror Volkan var i en bra situation.
Folk tog flera dagar ledigt, offrade semestern.
Jag har ställt upp borden. Allt är vackert.
Mycket hårt arbete, hjälp från vänner
och en stark vilja vägde upp den låga budgeten.
Att göra videon var en viktig del. Vi arbetade med den allihop.
Det kostade nog 400 euro totalt.
Eller kanske 350 euro för den första musikvideon.
När vi väl bestämt oss för att starta den här karriären,
tog vi det på allvar.
Vi ville ta oss till toppen från början.
Brorsan, Jonas ringde mig nyss. Hans minneskort är trasigt.
Allt till Famous är borta.
Vi tog om det på en dag.
Vi gör det i mitt område. Ett ghetto, en tagning.
Apache är vårt gäng och min kedja är av guld, Apache
Den förlorade killen som kräks i folkmängden, Apache
Och ändå eggar han publiken till slut, Apache
De kallar honom den nye David Hasselhoff, Apache...
Då hade vi genomslagskraft
och sången blev en hit direkt.
Volkan lyckades
få 2 000 klick på YouTube första dan.
Efter två veckor tror jag vi var uppe i 19 000.
Och väldigt snabbt hade videon
visats 500 000 gånger.
Det är underförstått att han inte lämnar sitt område
För att få lite extra kontanter i plånboken...
Folk upptäckte att det fanns en ny artist.
500 000 visningar, långt hår, solglasögon. En galning.
Apache!
Apache
Aldrig hört nåt liknande.
Det är rap, det låter lite som Falco,
XATAR RAPPARE
lite som 80-talets Nya tyska vågen.
Eurodance och sånt. Men fräscht som fan!
En lång tysk-turkisk kille med långt hår, känd som Apache.
Vår första hit...
Alla skulle nog säga Roller.
Men man ska inte underskatta grunden som lades med Kein Problem
och Brot nach Hause.
Worst...
De banade väg för Rollers succé.
Din jävel, din skrythals
Du är många saker, inte en man
Apache, gangstern
Som dansar då och då
Ni bitchar och horor söker spänning, men vet inget om Mannheim
Jag går ensam i stan med min tjej Jag jobbade hårt för det här
Jag bryr mig inte om vad ni gör Ni glor, er historia är tråkig
Känslan han ger
är en viss karisma.
LOREDANA RAPPARE
Han skulle bli en stor stjärna.
Och mamma, om jag är borta igen
Snälla gråt inte, jag försörjer oss
Jag försörjer oss...
Jag älskade Brot nach Hause. Jag spelade den gång på gång.
Det var den första låten jag faktiskt...
...spelade på hög volym hemma.
Alla verkar gilla det, inte bara hiphopfans.
Snälla gråt inte, jag försörjer oss
En gång när jag var på en klubb i Berlin,
sjöng alla med på stället vi var med sån känsla.
Jag hade aldrig sett det på en klubb förut.
I det intensiva ögonblicket insåg jag att det var enormt.
Vi började leka med klichéer
för att skapa nya känslor och teman.
Jag kör genom min stad
200 km/h, skit samma
är allt jag har att säga...
Han var den förste som var modig nog
att framföra musik med bilder och ljud
som kan anses löjliga
på den tyska hiphopscenen.
Men han lyckades helt.
Det kräver självförtroende. Det var svårt.
Han är ingen clown. Det är ingen komedi.
Han är så jävla seriös. Jag njuter.
Hans mest framgångsrika låtar är de snabba.
De hade 80-talsinslag,
hans röst fick utlopp.
Det gav honom en bred publik.
Han är inte en rappare eller sångare.
JUMPA PRODUCENT
Han är en unik, oförutsägbar artist.
Volkan skriver de flesta videomanusen själv.
JUH-DEE - PRODUCENT
Få personer är så kreativa och har så många idéer.
Varför gör du detta mot dig själv?
Du säger du klarar det, men hur länge?
Han var superfräsch och överraskande.
Det var mycket intressant.
SUENA PRODUCENT - ROLLER
Vi insåg att det kunde bli otroligt stort
när vi var i studion med honom.
I första början
LUCRY PRODUCENT - ROLLER
var det imponerande att se
att han visste vad han ville.
Han visste också
vad som fungerade och hur man jobbar mot det.
Han hade bra känsla för det.
FYRA MÅNADER TILL FÖRSTA SOLOKONSERTEN
FEDER HANDELSBOLAG
Gucci-bälte.
Där har vi det.
Vad då?
Allvarligt?
Den här grejen kostar 140 euro.
Det är en svart T-shirt.
Kom igen.
Vi diskuterar det här efter fotograferingen.
Vi har bara lånat den. Det är okej.
Visste du att en av cheferna är från Schwaben?
Det kan du inte.
Vi hade 10 låtar överst på hitlistan,
sju av dem i rad.
Jag tror det bara har hänt en gång på 70- eller 80-talet.
Jag brukade få gåshud när jag såg nåns guldskivor.
Nu minns jag inte om vi har 14, 15 eller 16.
Volkan har redan vunnit titeln bästa tyska låtskrivare två gånger.
Chansen är stor att det blir en tredje gång.
GEMA ville ha ett foto av oss när vi firar.
Så jag skickade en bild till dem där jag...
Håller upp dem så här.
Och tog en sån bild.
Om jag får ett tredje, hänger jag det här nere.
Vi vann med Roller två år i rad.
Den blev en hit två år i rad.
Det var inte för två olika låtar.
Mitt huvud är kört Mitt huvud brister
Jag har Guccisandaler på mig på trots
Ändå apar de efter mig Jag fattar det inte
Gud, tack för att du skyddar mig när jag kör på skoter
När jag kör...
Jag kom tillbaka efter semestern och loopen var igång.
Av en slump upprepades "En gång Apache, alltid Apache."
Och då visste jag. "Okej, nu gäller det."
Det är nu det händer.
Apache förblir Apache
Första gången vi toppade listan,
delade vi rum med vänner.
Ett enbäddsrum faktiskt.
Vi toppar listorna!
Jag känner mig dum när jag talar om det förflutna,
som en nostalgisk rockstjärna som ser tillbaka på karriären efter 30 år.
Det är inte länge sedan.
Man kan inte komma högre än där han var.
Jag tror att det var toppen av tysk rap.
Brorsan,
det är det coolaste man någonsin kan bli.
Alla artister vill det.
Nå dit, nå toppen.
Men stanna där?
Jag vet inte hur man gör.
Jag vet inte om det är möjligt att nå en större publik i Tyskland
med språket i min musik.
Jag tror de flesta har
hört min musik nånstans.
De som fattar, fattar det.
Man kan inte tvinga fram det
bara för att upprepa tidigare framgångar.
Jag vill inte vara pessimistisk.
Men att det fortfarande skulle kunna växa...
...det tror jag inte.
Arbetet fortsätter. Han har inte försökt göra en ny Roller.
Han har höga krav.
Han sa: "Det här funkade, men jag vill utvecklas.
"I bästa fall kan jag upprepa succén,
"men med ett annat sound."
Han är en av Tysklands mest framgångsrika artister.
Naturligtvis vill man behålla framgångsnivån.
Men det är omöjligt. Ingen kan det.
Man är rädd att allt kan vara över imorgon.
Och det kan hända.
För den som uppnår så mycket på så kort tid,
förblir inget normalt.
Det är så... overkligt, jag kan inte sätta ord på det.
När morgonens första solstrålar kommer genom fönstret
Och kittlar dig på näsan när du sover, nyser du...
Jag har toppat professionellt.
Ekonomiskt har jag fått allt jag drömde om som liten.
Hej, hur är läget?
Min lycka ligger i min bakgrund. I det min mamma lärde mig.
Jag vill fånga det i texterna.
Jag sjunger i kören i Fame:
"Mamma, din son klarade det. Du blev miljonär över en natt."
Det är den vackraste raden.
Hej, hur är läget?
Titta, mamma, vad din son har gjort
Du blev miljonär på en natt
Man förstår vad det betyder.
Det som är mitt är ditt nu, som när ditt var mitt då.
Jag får gåshud varje gång jag framför den.
Och min mamma är nånstans i publiken.
Det är intensiva ögonblick.
Mamma.
Tack för allt.
Du var där.
Du tog hand om oss utan en pappa.
Du har alltid stöttat oss. Tack.
Jag är tacksam att mamma visade oss att man inte får något gratis.
Hon lät oss ha vår frihet.
Till en viss gräns förstås.
Och hon visade oss mycket kärlek.
Ja.
TRE MÅNADER TILL FÖRSTA SOLOKONSERTEN
Vi är födda i Mannheim.
Vi flyttade till Ludwigshafen när vi började skolan.
I Gartenstadt, på gatan Abteistrasse.
Om man ska kalla nåt ett ghetto, då skulle jag kalla det här det.
Det är en soptipp.
Det är tydligt eftersom inga familjer
av tysk härkomst har bott där i generationer.
Vi var de första därifrån som studerade på universitetet.
Det är den typen av område.
Om jag ser tillbaka, får jag säga att vi var riktigt fattiga.
Riktigt fattiga.
Den sortens fattig som går till McDonalds
för att få gratis påfyllning
och en Cola genom att ta en halvdrucken kopp från en bricka.
Jag vill inte berätta nån överdriven snyfthistoria.
Bara för att ge ett exempel.
Vi hade en tuff barndom.
Men inget utöver det vanliga.
Jag tror många växer upp så, men det var en svår barndom.
Ur ett socialt, ekonomiskt, eller ett familjeperspektiv.
Och även hur vi levde.
Jag minns det som mycket större.
-Ja. -Vad är det här?
Det är 4 kvadratmeter, max.
Oj.
Det är inte så länge sedan vi bodde här.
Men det känns som en evighet.
Man inser hur mycket livet har förändrats.
Jag var orolig för min lillebror.
Människor vi kände satt i fängelse.
Och personer runt omkring oss tog droger.
Det fanns överallt.
Man möter det varje dag och allt som krävs är ett ja eller nej.
Här var vårt rum.
Ja.
Hur länge? I 20 år?
19 eller 20.
Ja, 19 år.
Vi kom varandra nära.
Jag sov ofta halva natten i min brors säng.
Vi tapetserade själva.
Minns du?
Vi hade alltid långa samtal på natten.
Väldigt långa.
Och vi diskuterade allvarliga saker.
Vi sa ofta:
"Jag lovar, det är sista meningen, sen sover vi."
Här stod vårt skrivbord där du aldrig jobbade.
Vi hade ett skrivbord som gick från ena änden till den andra.
Med två stolar.
Ifall vi båda skulle behöva göra läxor samtidigt.
Men jag gjorde aldrig läxor.
Och för övrigt,
gjorde jag nästan inget skolarbete, åtminstone inte här.
Jag spenderade mycket tid där.
Hakan är som en pappa.
Han är en stor förebild.
Han är otrolig.
Han har ett hjärta av guld och är som en pappa.
När Volkan kallar mig en förebild, vill jag gärna leva upp till det.
Det är också för att vi hade en mamma
som offrade allt för oss i åratal.
Vi ville visa vår tacksamhet.
Där kom det.
Här bodde fastighetsskötaren.
Vi hoppade nedför trapporna och hon klagade på det.
Med en helt egen italiensk brytning.
En stilig kvinna.
-Här klippte jag hår. -Mycket hår.
Jag klippte mycket hår.
Läget, mina vänner?
Idag är du lyckligt lottad.
Efter min långa ledighet, klipper jag dig nu.
Nu kör vi.
Ska jag raka dit en drake?
Eller en Nike-logga?
Det vore coolt.
Det var galet. Fredagar och lördagar var det mest folk.
Till sent på kvällen.
Klippa hår under blinkande ljus.
Det var mitt liv.
Läget? Är du nästa på tur?
Jag hatade att klippa ditt hår.
Jag jävlas bara med dig.
Jag är så laddad just nu.
Han brukade jävlas med mig. Han är så noga med sitt hår.
Otroligt.
Läget? Har du fortfarande din A7?
-Ja, för fan. -Coolt.
Jag skaffade precis ett garage här.
-Schysst! Här? -Ja, här.
Ska de inte riva alltihop?
Jo, jag måste härifrån.
Jag är nog den sista som flyttar.
-Måste sticka. -Hej då.
-Vi ses. -Sköt om dig.
Hej då.
Det känns som flera år sedan.
Johannes var alltid här.
-Sant. -Alltid.
Jag kom alltid efter skolan med Volkan.
Och jag satt bara här hela dagen.
Sant.
Det ser bra ut.
I början klippte han fortfarande hår.
Vi hade en begränsad kundkrets.
Nånstans tog det slut.
Det funkade inte längre.
Det finns alltid nackdelar.
Vi tillhörde det här området,
vi var 40-50 tonåringar som spelade fotboll tillsammans.
Vi boxades och slogs,
sen blev vi sams igen.
Vi åt ihop, pantade flaskor ihop,
köpte godis och sånt i snabbköpet.
Och sedan växer man upp och håller inte på så längre,
eller måste inte.
Jag...
Jag saknar min ungdom.
Det är det man saknar mest.
Och det är hela grejen.
Om vi åtminstone hade vetat...
Hur fantastiskt det än är nu,
eller hur mycket tur vi än hade, är det ändå problematiskt.
Många kommer att säga
att man ska vara nöjd med det man har,
för andra har det värre.
Det är väldigt problematiskt att jämföra sin tur
med andras otur.
Och att älta det. Det är så dumt.
När man är på turné
är man egentligen en hemlös rik man
som bor i rena, tjusiga hotellrum.
Det är en tom bubbla. Där finns inget liv.
Det här... Det här har liv.
Minnen överallt.
Ja.
Jag kan säga att nu har jag det jag alltid velat ha.
Men det är blandat med melankoli,
och mitt liv då var nog trevligare.
-Kommer du? -Nej, jag stannar.
Jag sover här. Jag kan inte slita mig.
Det är svårt.
Det finns känslomässiga ögonblick
då man tycker att det skulle vara coolt att få tillbaka det gamla livet.
Men man kan inte bara återvända så där.
Och om det var som då, skulle jag sakna det här livet nu.
Det är grejen.
Brorsan, jag var på middag med en tjej.
Hon talade schwabiska. Jag tände på det.
-Tände du på det? -Ja.
-Nej! -Och hon var snygg!
Hon var jättesnygg.
Och hade stark schwabisk brytning. Så sexigt.
Så jag tänkte: "Jag kanske ska ha fest i helgen."
Och sedan, dagen innan, frågar hon:
"Blir det nån fest?"
Jag sa: "Vad?" "Du sa att det var imorgon."
"Är det fest imorgon?" Lägg av.
-Jag lovar. -Lägg av.
Det första jag hörde med honom
var en låt som någon skickade till mig på WhatsApp.
Det tog mig ungefär
BAUSA VD TWO SIDES
30 sekunder till en minut att veta
att jag vill sajna den killen.
Jag skrev till Lucas direkt.
Han blev också förvånad.
Han hade aldrig sett mig reagera så förut.
De där pojkarna hade mod. Jag hade sagt:
"Hej, jag heter Lucas.
"Jag har ett skivmärke på Sony med Bausa.
"Jag är manager för Bausa, KMN, Loredana och Reezy.
"Hur är läget?
"Skicka låtar till mig."
Och han sa: "Nej, men vi kan komma dit."
"Vi känner dig inte. Vi skickar ingen demo."
Han sa: "Jag menade det inte så."
Lucas är en bra lärare.
Lucas kom till mig och sa:
LAURA HEID VD TWO SIDES
"Där är en ny kille. Alla vill sajna honom.
"Jag vill ha honom.
"Men jag vet inte om vi kan konkurrera,
"ur ett ekonomiskt perspektiv."
Jag tror killarna hela tiden ville veta vem de jobbade med.
Det var tydligt att de uppskattade goda relationer.
Jag tror vi kom överens direkt.
Och jag tror det var därför han bestämde sig för
att jobba med oss.
Men de skickade inga låtar.
Two Sides tog hand om ekonomin
Det var inte mycket i början
eftersom han var en ny artist.
Men vi fokuserade inte bara på pengarna.
Det enorma förtroendet Lucas och Two Sides hade för oss var väldigt viktigt.
Det är imponerande när någon som Volkan,
som kommer från ingenstans
inte bara är ute efter pengar,
utan håller fast vid sin vision.
För oss var det som att upptäcka en Ronaldo eller en Messi.
Bror, jag hörde låten du gjorde, Frühling.
Vilken grym låt. Så häftig.
Du har varit i branschen mycket längre än jag.
Att ha höga ambitioner efter alla dessa år
och skriva en sån låt är häftigt.
Den fick nytt liv.
Jaså?
Jag tror du är i en fas just nu
där pressen att lyckas
påverkar allt.
Ni har jobbat jättehårt.
Det är...
...svårt att fatta för utomstående.
Hur svårt det är och hur mycket energi det kräver.
Men det går över.
Så teamet lyssnar på oss?
-Ja. -Så inget prat om horor och kokain?
-Klipper de bort det? -Vi kan klippa bort det.
Bryt!
Den förste inne på arenan...
Han väger 109 kilo.
Det här är
Apache!
Vi är båda perfektionister.
Vi jobbar hårt för att få till en bra låt.
Väldigt noggranna, förälskade i detaljer.
Vi fortsätter tills det blir perfekt.
Vi gjorde tre inspelningar av Madonna,
en låt på mitt album.
Som sagt, vi var inte nöjda med den.
Och sedan hade vi en Madonna-session.
Och så bom, plötsligt fanns en magi i rummet.
Efter en väldigt lång natt var låten klar.
Den här låten blev ganska lyckad.
Det var den mest framgångsrika tyska låten i år.
Och den coolaste videon.
Så till situationen med stuntmannen
som gör en bakåtvolt från ringside.
Precis innan det händer kommer Apache till mig och säger:
"Vad sägs om det här?
"Vi gör ett klipp, och plötsligt är jag i publiken."
Han fick idén under inspelningen.
Och det gjorde videon ännu bättre. Hysteriskt kul.
Jag tror mina kollegor på Sony och vårt team
är stolta över att säga...
"Han är hos oss."
Är det nåt där?
Mitt första minne av Apache
är faktiskt ett Instagram-inlägg.
Samtidigt skickade Lucas Teuchner
hans musik till mig.
Han ville veta vad jag tyckte.
Lamborghini.
Det är en galen bil.
Jag tyckte den var väldigt speciell.
Först trodde jag den skulle förändra allt.
-Läget? Kul att se dig. -Läget?
Jag hade några betänkligheter.
Jag trodde den kunde överväldiga människor.
Både musikaliskt och estetiskt.
För Patrick
är det viktigt att bli sedd i sin BMW i3.
Det där får inte komma med i filmen.
Nåt som är viktigare än hojarna
är att vi har suttit här tillsammans.
Och pratat om kommande projekt.
Det här stället är en slags fristad.
Det är viktigt att känna till
att han är under hård press.
Kontraktsrelaterad press.
Det handlar om att uppnå vissa mål.
Naturligtvis vill vi alla ha ekonomisk framgång.
MALLORCA SPANIEN
Alla musiksessioner är inte lika.
Även om omgivningen är perfekt.
Man har en fantastisk producent med sig,
man är på en herrgård utomlands.
Men något stämmer inte.
Allt känns tungt. Varje ord, varje mening.
BERKY PRODUCENT - MADONNA
Säg mig, hora, kan du inte räkna?
Du jämför dig med mig
Arvet efter dig, 300 sånger
Apache...
Vi kommer att hitta den sista raden.
Det var bra till dess.
Det är dumt att kompensera brist på kreativitet
med alkohol.
Det har hänt mig några gånger.
Det har alltid gått illa.
Arvet efter mig är inte ens 40 sånger...
Loopa de tre raderna så får jag rätt flöde.
Den stackars producenten får ta hand om det.
När man sluddrar i mikrofonen.
Säg mig, hora, kan du inte räkna?
Du tror vi har samma nivå
Du jämför dig med mig
Arvet efter dig, 500 sånger
Vi har båda en miljard streamingar
Apache
Brorsan.
Du är klar nu. Gå och lägg dig.
Mycket att göra imorgon.
Ärligt talat.
De förväntar sig att vi ska släppa den snabbt...
Jag vet inte vad mer jag ska säga.
Jag behöver en låt till, men har inget.
Och du vet, varje gång
man gör riktig musik,
känns det som man skär ut en bit av sig själv.
Man ger av sig själv.
Man ger bort en bit, men hur många har man?
Jag vet inte, men jag vet
att om tre eller fyra år eller så
kommer jag inte spela i en hel vecka.
Och inte röka två paket cigg om dagen.
Jag vill inte skära av min fot på grund av rökning eller något.
Vi förhandlade hårt för ett album om året
och vi kan inte leverera mindre.
Hade jag vetat att det var så här,
hade jag tänkt mig noga för.
100 %.
Jag skulle gjort det, men skulle ha tänkt på det.
Jag skulle inte ha tänkt: "Hur coolt är det här?"
-Ja. -Det är coolt, helt klart.
Men också så tufft. Jättetufft.
Knepigt.
Musikbranschen är som en hajbassäng, fast man själv är en säl.
Antingen blir man uppäten eller så blir man en haj.
Det finns inget annat sätt.
Alla vill ha en bit av dig.
De säger: "Detta är standard, skriv under här.
"Dessa avgifter och löner är standard."
Sedan skriver man på tre till fyra kontrakt och sitter fast i fyra-fem år.
På toppen handlar det bara om siffror.
Man behöver en bra advokat och ett bra team.
Apache har det, vet du.
Det är den positiva sidan av alltihop.
Johannes är lika viktig för Apache och Volkan,
som privatperson, som jag.
Lika känslomässigt investerad som jag.
Det är imponerande hur mycket
vi redan har upplevt den här gången.
Och hur nära vi står varandra nu.
Jag är stolt över hur vi har klarat det.
Kombinera vänskap och affärer.
Jag brukar vara den beslutsamme,
och Johannes är den som kan ha långa förhandlingar
utan att tappa tålamodet.
Det första provet på vänskap
är när man är tonåring, och precis har gått ut skolan,
och man är på väg att börja sitt vuxenliv.
Det är då de flesta vänskaper går förlorade.
Det är tufft för många vänskaper.
Det är roligt för det minns jag nu.
Vi har sagt att åren i musikbranschen är som hundår.
På ett år i musikbranschen åldras man sju år.
Om man ser på Johannes för fyra år sedan, ser det ut som om det var 15 år sedan.
Samma sak med Volkan.
Det bästa som kan hända en som artist
är att ha en bror som är en bra chef.
Är din bror en dålig manager,
är det bara för att han är din bror.
Apaches bästa vän
och hans bror utvecklade stora färdigheter som manager.
I början av karriären diskuterade vi vem som skulle tjäna vad.
Johannes och jag sa inte att vi chefade.
Vi visste inte vad vi gjorde. Vi kallade oss inte manager.
Det var klart för oss att vi skulle ge allt.
De gjorde det trots att vi inte hade någon garanti för succé.
De visade att de verkligen ville det här.
Det finns många skumma killar i tysk rap.
Vår strategi var att undvika gangstergrejer
och se till att vi inte var skyldiga någon något.
Även om vi kunde ha behövt det,
tog vi inte emot tjänster.
Väldigt smart, det Volkan och Hakan gjorde. Jag rekommenderar
alla rappare som vill lyckas detsamma.
Ta inte emot tjänster.
Jag vet, utifrån vad andra rappare har sagt, att det kan vara svårt
när någon gör dig en tjänst och tror att de äger dig.
Medan man sakta blir en stjärna
dyker det upp erbjudanden om att låna en pengar, bostäder, bilar.
De vill bjuda på dyra måltider.
Vissa människor förstår inte det.
Och jag förstår varför de inte förstår.
"Han är min vän."
Ja brorsan. Jag vet.
Och det är det som är problemet.
Det är samma sak med riktiga företag.
Ta inte emot presenter.
Företag ger inte gåvor värda mer än 400 kronor per år.
Jag har jobbat med lagfrågor.
Om man lånar en Ferrari som har ett dagligt hyresvärde på 31 000 kronor,
så är det klart de kommer med krav sen.
TVÅ MÅNADER TILL SOLOKONSERTEN PLANERING AV VIDEOSERIEN 2SAD2DISCO
Den 31 juli 2020 släpptes Treppenhaus.
Det var mitt senaste album. Och nu, 2sad2disco.
Det här albumet är stort.
Det har en annan stil. Det är lite mer melankoliskt.
Man måste verkligen fördjupa sig för att fatta vissa låtar.
Videorna måste återspegla det.
Ingen tidsanda varar för evigt.
Ingen trend varar för evigt.
Jag tror han vet det.
Vi hör, ser och känner att han vet det.
För han ändrar tidsandan.
Självklart är det viktigt att albumet blir framgångsrikt.
Men med min definition på framgång.
Jag bryr mig inte om det blir en försäljningssuccé.
Jag pressar mig inte.
Jag kommer inte att jaga framgång för albumet.
Folk tycker antingen det är storartat eller skit.
RHEINLAND-PFALZ
Nej!
Jag hoppas ni gillar det.
Huey, Dewey och Louie. Läget?
De har ätit för många maskar.
Volkan gör vad han vill här.
Det är en tillflyktsort för musiker.
Det är lite avsides, inte i en stad.
Så han kan få ro här.
Vi har gjort många videor här.
Vi filmade faktiskt Angst här.
Många säger att han inte hoppade i där.
MEHMET BULUT LJUDTEKNIKER - ROCK'N'RENT
Han var i, med huvudet under ytan.
Alla skrattade. Inte han.
Det är kallt där ute
Fullt av våld
Jag vill inte att du ska vara orolig för mig...
Han är ingen diva.
I motsats till vad jag tror om rappare,
har jag alltid tänkt på heavy metal-killar
som de tuffa.
Han är heavy metal innerst inne.
Min svåger ringde
och sa att han känner en rappare som letar efter en studio.
Volkan sjöng något direkt.
Och jag minns att jag tänkte:
"Jävlar. Vilken bra röst."
Det här är den heliga repetitionssalen.
Inte jättehelig,
men ganska helig för mig.
En dag frågade de om jag ville bli deras ljudkille.
Sedan dess är det mer än bara arbete. Det är vänskap.
Vi repar här. Vi är ofta här.
När vi har några idéer kommer vi in hit och repar.
Vi försöker ge Volkan
en känsla av säkerhet.
Covid fortsätter att spridas i Tyskland.
Regeringen har förbjudit stora evenemang med över 5 000 personer.
De kommer nyheter om inställda evenemang varje dag.
Mannheim-artisten Apache 207 har fått ställa in sin utsålda turné.
Jag är på väg igen
Måste stråla
Men när du ringer är jag här När du söker efter mig,
Ring till mig så kommer jag...
Utan att ha turnerat förut lyckades vi
sälja ut en arenaturné på några minuter.
Det är ett tecken på förtroende från fansen.
Vi gör allt för att leva upp till förväntan.
Efter två år av biljettförsäljning och inställda föreställningar,
vilket är så irriterande för fansen
och särskilt för honom som artist.
Fans är allt.
Därför var pandemiåren så svåra.
Nästan ingen interaktion med fansen.
Erkännandet av ens konst saknas i det verkliga livet.
Inte bara digitalt.
Inte bara kommentarer online.
De är trevliga att läsa,
men alla artister skulle hålla med om
att inget slår att spela live.
Jag är på väg
Ensam
Och allt jag önskar mig...
Han är en succé och har aldrig turnerat.
Min mamma gör så här.
Exakt så.
Vi kan i alla fall hålla en konsert i Schweiz.
Inför tusentals fans.
Det kommer att bli galet, särskilt efter så här lång tid.
Apache ska höras live, vet du?
Det blir galet bra live.
Förvänta er big bang.
Okej, jag förstår. Hej då.
De vill ha cheesecake helt plötsligt.
Inte tiramisu?
Vill du ha massage?
Ja, det tar vi.
Den masserar arslet också.
PERSONLIGA ASSISTENTER
Galet bra.
Har du inköpslistan?
Berömmelse har två sidor.
Man kan inte bara gå ut själv i offentligheten.
Man är känd. Man kan inte bara gå till ICA.
Eller köpa mjölk för att baka kakor eller gå på bio.
Folk följer en vart man går.
Jag växte upp med Volkan.
Vi går, brorsan.
Vi hade jättekul i källaren i Ludwigshafen.
Tuna, jag läser upp det.
"Hamburgerbröd, paprika, ägg, vitlök."
Ingen av oss är här för att vi sökte tjänsten.
Utan för att han litar på oss.
Musti är ett bra exempel på hur det är att arbeta med vänner.
Jag är omtänksam ibland, och andra gånger för sträng.
Han är lite som en lillebror.
-Yo. -Yo, brorsan.
Jag köper hamburgerbröd, vill du ha med sesamfrön?
Ta den amerikanska sorten.
-Vet du vad jag menar? -De amerikanska.
Okej, jag har dem.
-Okej. Hej då. -Okej.
Det är inte ett jobb för oss.
Vi kommer bra överens. Skrattar.
-Vi umgås. -Ja, du har rätt.
Varför har jag listan och vagnen?
Lugn, brorsan.
Ser jag snygg ut?
Vi tar det.
Ursäkta, förlåt.
Domare! Spelarbyte!
Visst, man avstår från en del med en sån karriär.
Man kan inte göra vanliga saker längre.
Det verkar nog för publiken som att det bara är...
"Stackaren kan inte gå och handla."
Men det är mer ett spontanitetsproblem.
Det är svårt att lämna huset.
Ett större problem än man tror.
Varje dag vill någon ta ett foto med en.
Fotot i sig är inte problemet.
Det är ditt humör.
Ibland är man ledsen, ibland ser man ut som skit.
Och man vill bara inte.
Det var ett psykiskt problem för mig.
Definitivt. Jag kunde verkligen inte hantera det.
Och jag tänkte ofta
på att ge upp.
Du är bäst.
Jag är fan sen länge.
-Verkligen. -Tack.
-En till? -Oss tre.
Jag har...
Jag ska nog inte säga det.
Jag har haft peruk och coola glasögon det senaste året.
Det fungerar ganska bra måste jag säga.
Jag lärde mig det av en manager i filmbranschen,
som var i Berlin med Sharon Stone.
"Hon tar på en peruk och går ut och festar."
Och jag tänkte: "På riktigt?"
Jag provade och det funkar.
Ibland funkar det. Om inte, blir det pinsamt.
Man står där förklädd.
En gång var jag i djurparken.
Jag var förklädd och tänkte: "Vad ska jag göra?"
Istället för vida byxor bar jag tajta.
Istället för att dra upp dem drog jag ner dem.
Jag hade på mig allt möjligt.
Och jag hade keps för att dölja håret.
Ändå kände ett barn igen mig.
"Du är Apache."
"Nej." Och jag hade mask på mig.
"Min mamma sa att du är Apache."
"Snälla, gå din väg."
Okej, jag måste hitta rätt musik.
Många ser det materialistiska på utsidan.
De tycker allt det är coolt och jättebra.
De ser vad de vill se.
Det är uppenbart att berömmelse för med sig nackdelar.
Man försöker förstås ta igen det man har förlorat
i sitt privatliv.
Om jag sitter i en bur är det bäst att den är av guld.
Guld för fan.
Jag kan inte dela allt vi har gått igenom de senaste två åren.
Det finns en jävla dörr.
På andra sidan finns en annan värld.
Man upplever det inte igen. Inte ens med pengar.
Man upplever det bara om musiken gör succé.
Jäklar.
Coolt, bröder!
Coolt!
Många tjejer tycker att jag är en stor artist.
Och när vi är tillsammans säger de:
"Jag tänkte att vi skulle skaffa hund,
"ha tre barn och flytta in i ett hus
"med trädgård.
"Och du ska vara på kontoret från 9.00 till 16.00."
Det är inte jag.
Om jag träffar någon vill jag
möta nån som är självständig, som inte behöver det där.
SEX VECKOR TILL FÖRSTA SOLOKONSERTEN
Vi är nästan där, baby. Är du hos Two Sides?
Vad vill du dricka?
-Two Sides! -Vi ses snart.
Jag vill visa upp mig lite i stan.
Läget? Trevligt att se dig.
-Så glad att du är här. -Så coolt.
Killarna har gjort en grej.
Du måste lyssna.
Okej, visa mig.
Förlåt,
jag är så ohövlig, jag lät er inte ens packa upp.
När jag jobbar med Volkan uppstår magiska ögonblick.
Det är därför jag älskar att jobba med honom.
Dagen före
hade jag förberett en låt och puls med Koda.
Vi hade några idéer och jag visade Volkan.
Han hörde det och sa: "Det är coolt."
Jag hade hoppats på lite mer som första reaktion.
Vi får se.
Koppla av nu.
Vi tar en cigarett.
Ta lite vodka.
...sjukhus i LA i två veckor.
Mitt team är hårt.
När han är i Berlin spelar vi ihop.
Jag stannar ofta till 05 eller 06 på morgonen.
Vi startar Jägermeister-maskinen på kontoret.
Sen kör vi igång.
Ditt vapen.
För det mesta testar vi bara saker.
Han sjunger melodier, sen lyssnar vi.
Och vi funderar på vad som kan fungera som vers,
som riff, refräng och melodi.
Ja.
Ja!
Det låter bra.
Jag får gåshud.
-Är du klar? -Ja.
Han har ett annat perspektiv än andra.
Jag spelar ett beat.
Och antingen gillar han det inom några sekunder,
eller så gör han inte det.
Han säger: "Det är coolt." Eller: "Nej, inte den, det går inte."
Han har alltid varit direkt.
-Han vet vad han vill. -Ja.
Vad sa du... Kodan i den här versen...
"Till slut krossar jag ditt hjärta."
-"Till slut"? -Ja.
Till slut krossar jag ditt hjärta
"Vid vägens slut krossar jag ditt hjärta."
Ja, det är coolt.
-Klassiskt. -En klassiker.
-"Vid vägens slut"? -Det finns en sån hit.
Ett talesätt.
Texten är som en metafor för livet, vet du?
Och då säger du: "Åk inte med mig.
"Är du säker på att du vill kliva in i bilen med mig?"
Vid vägens slut krossar du ditt hjärta.
Magin kom igen. Trevligt, grabben.
Han skriver lätt och är en av få som skriver själv.
Han har ett väldigt unikt sätt att skriva.
Han lyckas alltid få orden att passa till melodierna.
Jag undrar alltid hur han gör.
Det är svårt ibland, hur är det möjligt?
Det förvånade mig och imponerade på mig.
Baby, du vill vara hos mig
-Ja. -Jadå!
Baby, du vill vara hos mig
Men tro mig, det går inte
Men du vet inte
att vid vägens slut kommer jag att krossa ditt hjärta
-Där satt den! -Ja!
Men du vet inte
att vid vägens slut kommer jag att krossa ditt hjärta
-Snyggt. -Ja!
Ja, jävlar!
Vi behöver effekter. Han får djävulshorn.
Djävulen Lucas.
Du vill ha mig, men jag är inte den du behöver
-Bra. -En gång till.
Du vill ha mig, men jag är inte den du behöver
Ja.
-Jag sa ju det. -Bror.
Jag sa ju det.
Bilkörningen kan bli en metafor för ditt liv.
Du kan spela in en video i en racerbil.
Jag är överväldigad.
Fan, det hade jag inte trott.
Vad gör vi nu?
Det är inte till 2sad2disco.
Jag vet att Lucas vill det, men vi är klara med 2sad2disco.
Det är klart, brorsan.
Jag tror det!
Det hände igen.
Det är coolt.
Brorsan, det här blir grymt.
Jag behöver en öl, bror.
Det coolaste är att vi är en gemenskap.
Om någon frågade mig:
"Vilket var det bästa ögonblicket ni upplevde tillsammans?"
Då säger jag inte: "på fotbollsplan".
För vi har alltid spelat och det är alltid skoj.
Vi har en bra grundnivå,
resten är finlir.
Nu börjar det roliga.
Volkan, här.
Att vara Apache är del av min identitet,
men jag hade inte klarat det
utan människorna omkring mig.
Därför säger jag "vi" blev stjärnor.
Fördelen med att jobba med vänner är uppenbar.
Man har det roligare.
Det är en stor del av vår framgång
att vi står varandra så nära.
Idag är några tjejer här...
Jag lovar, imorgon ska jag träna
Ni är alla musiker, ja!
Coola bröder!
FEM VECKOR TILL SOLOKONSERTEN VIDEOINSPELNING FÖR 2SAD2DISCO
AUGUSTI 2021
KIEV UKRAINA
Vi spelar in sex videor i Kiev
till nya albumet 2sad2disco.
Musikvideor är nästan lika viktiga som musiken.
Jag ger verkligen allt i dessa videor.
Vi ville att videorna skulle likna musikaler.
Vi kontaktade några koreografer.
Och de lyckades förvandla min dans till något som man kan titta på.
Lucas, kan du hålla min klocka?
Det blir intensivt.
Bäst att ta på dem.
Han är inte rädd för att lämna sin bekvämlighetszon
och vilar inte på sina lagrar.
KOREOGRAFER
"Jag stannar inte där jag är, jag ska prova något nytt."
Respekt, broder.
Du gjorde det.
Bra gjort.
Förut kunde jag knappt knyta skorna.
Och nu det här!
Här har du.
Kolla in den bilen.
Det är min drömbil, bror.
Jag gjorde det mesta av bildmanuset själv
förutom kameraanvisningarna.
Titta här. Jag kan inte rita alls.
Det här är videon. Här är Lambon.
In med resväskan i bakluckan.
Sen kör de runt. Det är coolt.
Det ständiga skapandet av något stort.
Det börjar alltid smått.
Det är väldigt tillfredsställande.
Det gör en superglad.
Häftigt!
För ledsen för att dansa
Var är du?
För ledsen...
Man måste kunna stå för sin musik som artist.
För mig är slutet på 2sad2disco
också slutet på en del av mitt liv.
Hej.
Vi måste väcka Volkan.
Måste...
Det är inspelning om 20 minuter.
De spelar in scenen med hunden.
Okej då.
Okej, bror.
Kan vi inte bara ställa in det och gå in i ett tomt rum?
Bara ställa en vräkig bil där?
Skaffa en eller två modeller...
...som dansar lite.
Det kan bli häftigt.
Klart för tagning. Varsågod och börja!
Vi är inne i en intensiv period just nu
för förväntningarna på oss är höga.
Det är nu agnarna skiljs från vetet.
Då man ser om man kan hitta en plats som etablerad artist,
eller om man bara varit en tillfällig hajp
som är på väg ut.
Och där var vi klara!
När man har sålt diamant
med två framgångsrika album vill man fortsätta med det.
För någon med Apaches framgångar,
är förväntningarna på ett nytt album är enorma.
De är skyhöga.
KORT FÖRE VIDEOPREMIÄREN PÅ 2SAD2DISCO
RHEINLAND-PFALZ
Ledsen, ledsen att dansa
Det här stämmer inte.
-Vad menar du? -Det är osynkat.
Jag kan se att det inte är synkat. Också på andra sätt.
-Aj då. -Hur kan det hända på releasedagen?
Oj. Får jag se.
Det är osynkat. Det är absolut säkert.
Det är fel på videon.
Den är osynkad med en sekund.
Ljudet och videon.
-Fan. -Det är en mardröm.
Jag trodde att det var över.
Panikuppladdning.
Det är värre än någonsin.
Ser vi fel, är det inte för att vi är dumma.
Du bemöter oss som om det var samma sak.
Jag var i Berlin för redigeringen av videon.
Jag godkände den, och det var inte den video jag precis såg.
Nånting är fel. Jag är hundra på det.
Jag vet inte hur den var igår.
För i gårdagens version,
fokuserade jag inte på takten.
Jag fokuserade på färgerna igår.
Jag fattar inte.
Kanske...
...borde vi göra så här.
Det är den, va?
-Ja. -Ja.
Vi är färdiga.
Bra jobbat, allihop.
Allt gick smidigt. Allt gott och väl.
"Ludwigshafen, Gartenstadt."
"Två hus ifrån Apaches."
Okej.
Det är sju personer som ogillar den. Det är okej.
Sant. De ogillar den bara av princip.
Det chockerar.
Oavsett hur ofta man säger att det inte stör en,
är varje ogillande irriterande.
Det bara är så.
Omedvetet.
"De där sju jävlarna..."
"Om jag fångar dem..."
Har det gått 24 minuter?
Fyra minuter.
Måste man uppdatera den?
Den här nervositeten tar aldrig slut.
Det vore okej om...
Jag ska vara ärlig.
Det är inte som i skolan: "Mitt foto är fult."
"Nej, det är jättefint."
Nej.
Jag skulle bli väldigt glad...
Jag ska vara ärlig, även om det är färre...
Jag skulle vara glad
om jag fick 800 000 till en miljon visningar.
Den första dagen.
Det är vad min video förtjänar, tycker jag.
Nu börjar det.
Fyra, tre, två,
ett...
VIDEON 2SAD2DISCO FICK 571 788 VISNINGAR FÖRSTA DAGEN
Fler än vanligt ogillade videon.
Jag tror faktiskt
att det påverkar en.
Med en av låtarna
var 15 % av lyssnarna besvikna.
Men de som gillade den
gav kommentarer som gör en helt mållös.
De gjorde jämförelser
med Michael Jackson och så.
Men den där negativa kommentaren sitter kvar i skallen.
Ja. Jag måste sluta med det, tror jag.
Det var en intressant upplevelse.
När man ständigt är van vid hög standard,
blir man självbelåten.
Och det var anledningen
till att de 15 % som ogillade 2sad2disco påverkade mig.
Så klart finns det hat och sån skit.
Som ung artist är det ofta problematiskt.
Någon gång kommer man över det.
Man vet hur man ska hantera det.
Jag hoppas inte han var för hård mot sig själv.
För mig är det inte att misslyckas
att man var nummer ett igår och är nummer fem idag.
Det är ett misslyckande om han ändrar sig
och försöker passa in.
Men om man gör sin musik
och förblir ärlig och sann mot sig själv,
då är det en styrka för mig, och man är fortfarande på topp.
Men man märker att det stör honom lite
trots allt.
EN VECKA TILL FÖRSTA SOLOKONSERTEN
Allt ska stå klart när artisten kommer,
annars är vi illa ute.
Nu är vi i salen
där vi ska repa i tre dagar
MASSIMO VD FÖR A MILLION LIVE
för en ny Apache-konsert med premiär i Chur.
Medan andra artister börjar
STINE ARTISTBOKARE A MILLION LIVE
med liveshower på små klubbar,
börjar Volkan så här.
Han har inte gett en enda livekonsert.
Och ändå spelar han nu inför tiotusentals.
Det är otroligt.
Det ska bli intressant att stå inför så många människor.
Jag är fortfarande sugen på det.
Jag är glad och ser fram emot det.
...kommer genom fönstret
Och kittlar dig på näsan och du nyser i sömnen...
Våra kvarter är för höga Vi kan inte njuta av det
Inte ens solen når in hit
Hej, hur är läget? Vi kryssar genom mitt område
Jag skriver bara på min iPhone vad jag upplever
Skit, nu är vi berömda
Hej, hur är läget?
Läget, Schweiz?
Oj, elden var ganska intensiv.
Kameramannen brann nästan upp.
Den här.
Jag undrar hur det blir på scenen.
Och hur konserten tas emot.
Hur ska Volkan reagera känslomässigt?
Hur blir dialogen med fansen?
Jag hoppas allt går bra.
Han åker till Schweiz för sin första spelning.
Det är första gången han får se riktiga känslor från sina fans.
Hittills har det varit YouTube-kommentarer, antal streamar.
EN DAG TILL FÖRSTA SOLOKONSERTEN
Om man låter framgången definiera en,
går man sönder.
Vi höll krismöten
när låtar blev nummer ett,
men vi mätte det enligt vår standard.
Vi har mer kvar att lära.
Som att hantera förväntningar.
De kan bli för stora.
Jag har märkt att det är vissa saker
som inte har bearbetats än.
Saker som kom med den här karriären.
Ibland när man ligger och stirrar i taket,
undrar man om allt det här är sant.
Inte bara på ett positivt sätt.
Som ett chocktillstånd som hänger kvar ett tag.
Allt som hänt har varit så extremt,
och jag upptäckte att även positiv stress är stress för kroppen.
Det påverkade inte bara mig utan även folk runt omkring mig.
EN TIMME TILL FÖRSTA KONSERTEN
-Apache! -Låt det vara det.
Hans omgivning är viktig
eftersom det är den sista platsen där han fortfarande kan vara
Volkan för fyra, fem år sedan.
Det kommer gå bra.
Jag kunde lista hans guld- och platinaskivor,
men hans största framgång är att han förblev Volkan Yaman.
Jag är redo.
Jag tror att Volkan förstår en sak
som kan vara nyckeln till lycka, och det är tacksamhet.
Jag tror att när man har en trygg omgivning,
som förblir samma,
då kan ingenting hända en, oavsett vad.
Vi har inte mycket att förlora
för vi har aldrig haft något.
Och skulle vara glada även om vi förlorade allt.
Det här är vad vi drömde om, bror.
Apache!
Ja.
Du var färdig efter ett ord
Det är ensamt på toppen
De köper Benzen med handpenning
Jag köper Benzen med min inkomst
Vi festar hårt
Vi älskar risken
Efter 22 år insåg jag att pappa inte bara köpte cigg
Det är nästan kväll igen
Jag nattar min lillasyster
Jag är ute på gatan
Då och då blir en näsa bruten
Består inte av socker, men natten är kall
Baby ringer, men ingen mottagning
Telefonen vibrerar i handen
Kan inte läsa det, jag är full igen
När solen kommer genom fönstret
och kittlar din näsa, nyser du i sömnen
Våra kvarter är för höga Vi kan inte njuta av det
Inte ens solen når in hit
Hej, hur är läget?
Vi kryssar genom mitt område
Jag skriver bara på min iPhone vad jag upplever...
Det började på en gammal damcykel.
Det blev stort.
Hej, hur är läget?
Vi kör Porsche. Vi kör AMG.
Men jag vet
att när det här tar slut,
och det kallar jag sann vänskap,
har jag ännu vänner kvar
som jag kan ge mig ut och hoja med.
Jag skulle inte falla.
Jag skulle förlora nåt, men inte mig själv.
Första spelningen, vad kan jag säga?
Är det en behå?
Okej.
Tack så mycket
för att ni kom på min första solokonsert.
Den förtjänar ett bra slut.
Vi avslutar med Roller,
men jag vill se mina vänner på scenen.
Jag vill höra er. Okej?
Mitt huvud är kört
Mitt huvud brister Jag har Guccisandaler på mig på trots
Ändå apar de efter mig Gud, jag fattar det inte
Tack för att du skyddar mig när jag kör på skoter
När jag kör
Jag är på väg
Med min baby, det svider Flytta på er
Med 10 hk genom stan
Det kommer att bli otrevligt
På min skoter och det kommer att bedöva dig
En efter en, han tar en bomb, ringer bror Glömmer min bror, boxar sin bror
Kör med utslaget hår med en bitch som Barbie, hemma-safari
Upp på din Speedfight
Skit i Kawasaki, nu kör vi, Barbie
Pressa på i 70 till festen
De fotograferar, väskor exploderar
Men en gång Apache, alltid Apache
Brorsan, jag måste gå
När skotrarna vrålar
Berättar för mig om kokain och knivhugg
Men de måste dra när våra skotrar vrålar
Apache förblir Apache
Tack Schweiz. Det var en ära!
Tack så mycket!
Att höra fansen skrika
är en väldigt intensiv känsla.
När det är över, blir det tyst.
Man kan fortfarande höra det svagt...
Apache förblir Apache
Man känner kärlek på ett dämpat sätt.
Då är man lite närmare paradiset.
Och den känslan
kommer jag alltid att ha.
Undertexter: Märta Nilsson
Kreativ ledare Monika Andersson