Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TOSITAPAHTUMIEN INSPIROIMA
Joulukuussa 1983 demokratia palasi Argentiinaan
seitsemän vuoden sotilasdiktatuurin jälkeen.
Alfonsín määräsi entiset komentajat oikeuteen rikoksista
ihmisyyttä vastaan.
Komentajat tunsivat voittaneensa kumoukselliset
ja suostuivat vain sotilastuomioistuimeen.
Uusi hallitus astui virkaansa seitsemän kuukautta sitten,
eikä oikeudenkäynti ole edennyt.
Huhujen mukaan oikeudenkäynti siirtyisi siviilioikeuteen.
Jos niin kävisi,
vetoomustuomioistuimen tulisi ottaa asia käsiteltäväksi.
Vastuu syytteestä lankeaisi sen ainoalle syyttäjälle, Julio Strasseralle.
-No? -Hän tuli ja lukittautui huoneeseensa.
-Lukittautui? -Niin.
Hän tuli äsken.
Tule.
Puhu.
Mies haki hänet Bettina'sista.
He olivat ensin baarissa.
-Missä baarissa? -Plus Ultrassa. Libertadin varrella.
Entä sen jälkeen?
Lähdin pois.
-Miten niin? -Olin siellä tunnin.
-En pidä siitä tyypistä. -En minäkään.
Mitä te kuiskuttelette?
-Emme mitään. -Niin.
Olemme huolissamme Verosta.
Miksi?
Uusi poikaystävä on outo.
-Outo? Mistä sinä sen tiedät? -Niin.
Mistä niin päättelet?
Epäilen, että hän on myyrä.
Ehkä minuun yritetään päästä käsiksi hänen kauttaan.
Myyrä?
Se tarkoittaa vakoilijaa, äiti.
Tiedän, mikä myyrä on.
Mene nukkumaan, Javi.
Mene.
-Pue pyjama. -Hyvä on.
Ei nukkumaan verkkareissa.
Odotan selitystä.
He tapaavat Plus Ultrassa. Eikö se sano mitään?
Ei.
Tiedusteluviraston lähellä.
Pilailetko?
Seuraatko tytärtämme?
-En. -Julio.
-Käskitkö seurata tytärtämme? -Javier törmäsi häneen kadulla.
Käsketkö poikamme seurata tytärtämme?
Sanoin jo, että en.
Olet sairas.
Poika on koulukaverin serkku.
-Lentäjän tyttärentytär. -Siviili.
-Siviililentäjä. -LADEssa.
He ovat armeijan väkeä.
Isoisä ja isä olivat vapaaehtoisia sodassa.
Tajuatko, että kasvatat sekopäätä?
-Mitä? -Miksi meikkaat?
Koska haluan ja voin.
Elämme demokratiassa.
Kouluni kieltää sen.
Mistä tiedät? Et meikkaa kouluun.
-Vielä. -Ei.
-Lopeta. -Näyttäisit sievältä.
-Ääliö! -Mennään.
Lopeta jo.
Menen tänne.
-Saanko yhden, isä? -Toki.
-Syödäänkö lounasta? -En ehdi.
En maininnut aikaa.
Luulin, että tarkoitit tänään.
-Kun ehdit. -Se olisi mukavaa.
Kun ehdit.
-Nähdään illalla. -Nähdään.
Huomenta. Bruzzo soitti.
Herra Bruzzo soitti. Asialla oli kiire.
Kuulin jo. Jospa en halua puhua hänelle.
-Voiko niin tehdä? -Totta kai voi.
-Mitä teen, jos hän soittaa taas? -Katkaise puhelu.
-En voi. -Kyllä voit.
Sinun täytyy. Se on käsky.
Katkaise puhelu, kun Bruzzo soittaa.
-Olet alaiseni. -En, vaan vakituinen työntekijä.
Ette voi erottaa.
Susana.
Pyydän.
Katkaise puhelu, kun hän soittaa.
Kiitos.
-Herra. -Älä pilaa tätä hetkeä.
-Bruzzo. -Mitä?
Hän on tulossa.
-Halveksit minua. -En, sillä varoitin teitä.
Olet oikeassa.
Kuuntele.
Ehdin lähteä lounaalle tyttäreni kanssa.
-Hoidan sen. -Kiitos.
4.7.1984 "EI KOSKAAN ENÄÄ": CONADEPIN ERIKOISLÄHETYS
Näette raportin,
jonka kirjoitti katoamisia tutkiva kansallinen komissio.
Todistajanlausunnot tulevat avaamaan haavoja...
Kauanko vielä? Viitisen sekuntia.
Näette kohta
vain yhden puolen Argentiinaa riivaavasta väkivallasta.
No niin.
Toinen puoli siitä sai alkunsa,
kun kumouksellisuus ja terrori
saapuivat Argentiinaan...
ANTONIO TRÓCCOLI - TURVALLISUUSMINISTERI
...tukijoinaan kaukaiset paikat...
Miksei Massera saanut puhua?
-Nyt tämä loppuu. -Ei.
Laitatko sen päälle, Javi?
Tämä kumouksellinen strategia...
-Mitä hän sanoo? -Mitä odotit?
...hankala tilanne maallemme.
Minä avaan.
Heikentynyt yhteiskunta, jolla ei ollut...
Mitä hän sanoo? Kuulostaa diktatuurin julistukselta.
...eikä poliittinen kypsyys...
Tulen kohta.
Sinun piti puhua kadonneista!
Tajuatteko nyt?
...karmeaan kuoleman ja terrorin kierteeseen.
Yhteiskuntamme on järkkynyt
ja vaatii loppua tälle kumoukselliselle iskulle...
Ei, syytätte uhreja!
-Hei, miten menee? -Kuinka voit?
-Hyvin. Entä sinä? -Hyvin.
Kadonneet.
Vitsaus, joka vaikutti moneen argentiinalaiseen.
Murheellinen ja yllättävä tilanne,
joka tärveli historiaamme ja kosketti koko maailmaa.
Monet näkivät, miten heidän läheisiään
vietiin kodeistaan niin, että nämä katosivat tyystin.
Tyttäreni Laura Estela Carlotto
siepattiin kumppaninsa kanssa.
Hän oli 21-vuotias.
Hän oli kolmannella kuulla raskaana.
Kuulimme nimettömän kirjeen kautta,
että hän oli yhä raskaana
ja että hän lähetti minulle ja isälleen viestin,
jotta tietäisimme, milloin hän synnyttää.
Koko sen ajan
etsin häntä ja keräsin tietoja.
Toivoimme päivittäin,
että hän ilmestyisi ovellemme.
Laitoin hakemuksia habeas corpuksesta. Nostin syytteitä...
Bruzzo on tuolla.
Kuule,
tulisitko sisään?
Ilman muuta.
Tässä.
Kiitos.
Istuhan alas.
Bruzzo, en rupea riitelemään. Kunnioitan ja arvostan sinua.
Olen kiitollinen nimityksestäni,
mutta on asioita, joihin en suostu.
Tiedätkö, mikä en suostu olemaan?
-Voin kuvitella. -Tomppeli.
Sitäkö ajattelit?
En ole tomppeli,
joka puolustaa asiaa, johon hallitus ei usko.
-Julio. -Mitä?
Elämmekö yhtäkkiä satumaassa?
Diktaattorit joutuvat yhtäkkiä vankilaan.
Kuka sen tekee? Martín Karadagian?
Laittaako sotilastuomioistuin kenraali Videlan linnaan?
He olivat osa diktatuuria.
Entä jos kanne siirtyy siviilituomioistuimeen?
En ole hullu.
Se ei onnistu. Sallisiko Tróccoli sen?
Kuuntelitko häntä illalla? Älä viitsi.
Lopetitko?
Istu nyt, Julio.
Et voi kieltäytyä, jos tuomarit suostuvat oikeudenkäyntiin.
Tiedän kyllä, mitä työhöni sisältyy.
Olen syyttäjä.
Miten se meni?
En halua puhua siitä, Silvia.
-He siis tekevät sen. -En halua puhua siitä.
Eli kyllä.
He eivät voi.
Voivatpas.
Se tapahtuu, jos tuomarit haluavat oikeudenkäynnin.
Sitä ei sallita.
Et tiedä sitä.
Ei puhuta tästä.
-Mistä sitten? -Ei mistään.
En ymmärrä erästä asiaa.
En halua olla pahalla tuulella.
-Käyttäydytkö näin... -Silvia.
-...koska pelkäät... -Älä.
-...ettei sitä tapahdu. -Silvia.
Vai koska pelkäät sen tapahtuvan.
Joskus tuntuu, että olet kauhuissasi.
Totta kai olen.
Tietenkin.
-Mitä sinä pelkäät? -Kaikkea!
Sitä, että tämä on ansa.
Että minua käytetään neuvottelujen pelinappulana.
Että teille tapahtuu jotain.
Ettet voisi sille taaskaan mitään.
Sinä pystyt tähän.
Pystyt tähän.
25. SYYSKUUTA 1984
ARMEIJAN NEUVOSTO
-Toimittakaa se. -Kyllä.
Kiitoksia, hyvät herrat.
ARMEIJAN NEUVOSTO
Huomenta. Tämä päätös tuli neuvostolta.
"Neuvosto tiedottaa, että sen tutkimusten mukaan
"niissä säädöksissä, määräyksissä, käskyissä ja menettelyissä,
"jotka annettiin kumouksellisuuden vastatoimia varten,
"ei ollut sisällön ja muodon puolesta huomautettavaa."
-Ei huomautettavaa. -Kuten kuulit.
Jatka lukemista.
"Ylilyönnit tehtiin alaisten toimesta.
"Tuomioistuimen tulisi tutkia väitettyjen uhrien rikkomuksia..."
Uhrien rikkomuksia?
VETOOMUSTUOMIOISTUIN
Hyväksymmekö jutun?
Meidän täytyy pysyä objektiivisina ja harkita riskejä.
Voimmeko taata kunnollisen käsittelyn?
Voimmeko sivuuttaa tämän? He syyttävät uhreja.
Ei toimita sokeasti.
Jos emme toimi sokeasti ja nyt heti, käsittelyä ei ehkä tule.
Annetaan heille se, mitä uhrit eivät saaneet heiltä.
Reilu oikeudenkäynti.
-Entä todisteet? -Syyttäjän huoli.
Entä jos niitä ei löydy?
Jos ei löydy,
toteamme heidät syyttömiksi.
Ilmoitammeko syyttäjälle?
Ilmoittakaa hänelle.
-Anteeksi. -Niin.
-Tämä tuli juuri. -Selvä.
Näytähän.
Kiitos.
-Hei. -Hei.
-Isä. -Mitä nyt?
Tapahtuiko jotain?
-Kyllä. -Mitä?
Herra Strassera on varattu.
Oikeudenkäynti pidetään.
Panet Videlan vankilaan.
Yritän.
Ja Masseran myös.
Kaikki vastuulliset.
Eikö se ole vaarallista?
Kyllä se hieman on.
He voivat tappaa sinut.
Etkö voi kieltäytyä?
En.
TÄTEN ILMOITETAAN,
ETTÄ SYYTTÄJÄNTOIMISTO ON VASTAANOTTANUT TIEDON...
TRI ALBERTO MUCHNIK - ASIANAJAJA
Herra syyttäjä.
Schubert-parka.
Hei.
-Mitä kuuluu? -Hyvää. Säästän sinut yksityiskohdilta.
Sinua vedätettiin.
Luulit, että sinut nimitettiin tanssilattian putsaajaksi,
ja nyt joudutkin tanssimaan.
Mitä naurat? Tämä on hyvin vakavaa.
-En pysty tähän. Mieti nyt. -Tämä oli joskus edessä.
Mutta miksi nyt?
Hehän neuvottelevat armeijan kanssa.
-Kuuntelitko Tróccolia? -Kyllä.
Olet oikeassa.
Olen samaa mieltä.
Olen hokenut 50 vuotta, että tämä menee pieleen.
Uusi hallitus lupaa muutoksia
ja nimittää sitten samat kusipäät.
No...
Kerron jotain.
Jokin voi mennä pieleen.
Jonkun keskittyminen herpaantuu.
Se tarjoaa orastavan mahdollisuuden.
Pienen aikaikkunan.
Se aukeaa ja sulkeutuu nopeasti.
Kun se aukeaa, sinun pitää olla paikalla.
Sitten voit tehdä jotain.
Asioita, joita emme voineet tehdä diktatuurin aikana.
Tärkeitä asioita tehtiin siten.
Ne tehtiin älyn, rohkeuden ja uskalluksen avulla.
Tarkoitat historiaa.
Kyllä.
Historiaa...
-Sitä eivät tehneet minunlaiseni. -Eivätkö?
Vai niin.
Sinä olet syyttäjä
Argentiinan historian tärkeimmässä oikeudenkäynnissä.
Hyväksy roolisi.
Julio.
Mukava nähdä naurusi.
No niin.
Vastatkaa!
Tuo tekee hulluksi. Vastaa, Javi.
-Haloo. -Julio Strassera. Tekö se olette?
Kyllä. Kuka siellä?
Oletteko Javierin ja Verónican isä?
-Kuka siellä? -Mies, joka tappaa teidät.
-Tiedättekö mitä? -No mitä?
Ensin iskemme poikanne kimppuun.
Pidämme tyttärenne, sillä hän on sievä.
-Painu helvettiin. -Viihdytämme vähän itseämme.
-Sano tuo päin naamaani. -Varo, kusipää.
Et halua sotkeutua tähän. Et halua joutua katumaan.
Pidetään mielessä. Kiitos.
-Kuka se oli? -Ystävä.
Isä?
-Silvia. -Kuka se oli?
Tästä lähtien vain me kaksi vastaamme puhelimeen.
Se uhkailijako taas?
Hän on soitellut koko päivän.
Hänellä ei ole muuta tekemistä.
Odota.
Mitä?
En tiedä.
-Mennään metrolla. -Hyvä on.
Heippa. Hyvää koulupäivää.
-Isä. -Niin?
Pidä itsestäsi huolta.
Herra Strassera, anteeksi häiriö.
Minun määrättiin turvapäälliköksenne.
En tarvitse vartijaa.
Teitä ja perhettänne uhkailtiin.
En huoli vartijaa.
Ymmärrän. Uhkaukset ovat merkityksettömiä.
Pahantekijät eivät varoita.
-Sen takia... -Kuulkaa.
En halua vartijoita enkä poliisia lähellemme.
Kaikella kunnioituksella, tapasin vaimonne ja tyttärenne.
Vastaan heidänkin turvallisuudestaan.
-Nimenne? -Ormigga.
-Kysyin nimeänne. -Ormigga.
Hormiga eli Muurahainen?
Ormigga. Ilman H-kirjainta.
-Tässä on Romero. -Päivää.
Suokaa anteeksi.
Tapasitte tyttäreni.
Varoitan teitä.
-Hän on tarkka yksityisyydestään. -Tiedän.
-Mitä? -Perheenne turvallisuus.
Miten sanoisin tämän?
-Meidän piti tehdä tiedusteluja. -Mitä löysitte?
Ei mitään huolestuttavaa.
-Eikö? -No...
-Ei turvallisuutenne suhteen. -Kertokaa löytönne.
Herra Padilla on naimisissa.
-Tietääkö tyttäreni? -Uskoaksemme ei.
Hän ei tiedä.
Eikä rouva Padillakaan.
Minä lähden.
Päivää, Bruzzo.
Kiitos käynnistä.
Minulla on tärkein oikeudenkäynti sitten Nürnbergin,
joten ei hukata aikaa.
Tarjoan apua.
Niin. Se pieni muurahaissankari.
En tarkoita turvamiehiä.
Soitan, jos tarvitsen muuta apua.
Älä ole uppiniskainen.
-Et pärjää yksin. -Minulla on ryhmäni.
Voin luoda ryhmän.
Se ei ole helppoa.
Monikaan ei ole samaa mieltä meidän...
Ei ole mitään "meitä".
Minä teen tämän. Ja minulla on avustajia.
-Joten... -Aikaa on vähän.
Et pärjää yksin. Tarkoitan myös teatteriystävääsi.
Hänellä on enemmän kokemusta oikeudenkäynneistä kuin meillä.
Hän on ollut asianajaja 30 vuotta.
Teen tämän omalla tavallani.
Et ehdi.
Kuuntele minua.
-Oikeusministeri lähettää jonkun. -En halua sitä.
Teen tämän omieni kanssa.
Soitan Telechealle, Salvadorille ja Sturlalle.
Kieltäytyikö Sturla?
Kyllä. Hän ei halua tähän mukaan.
Hän on liian vanha.
-Kuinka vanha hän on? -78-vuotias.
-Nytkö jo? -Hän on vanha.
-Telechea? -Hän kieltäytyi.
Minkä takia?
Hän nauroi.
"Haluaako Strassera laittaa armeijan vankilaan?
"Miksei saman tien ottele Duránia vastaan?"
Telechea on vitsikäs paskiainen.
-Hän ei pidä hankaluuksista. -Ei.
-Entä Salvador? -En soittanut hänelle.
Hän allekirjoitti vetoomuksen tätä vastaan.
-Niinkö? Mokoma fasisti. -Hänestä on tulossa sellainen.
-Carrizo? -Ei.
-Hän oli Manriquen ehdokas. -Ei.
Muistatko?
-Girardi? -Ei.
Hän on fasisti. Lapset käyvät sotakoulua.
-Niinkö? -Niin.
En tiennyt.
Bruni?
Kova fasisti.
Héctor Alcides?
Hän kuoli viime vuonna.
Eikä? En tiennyt sitä. Harmi.
Paha sydänkohtaus.
Se fasisti olisi kieltäytynyt.
-Odotas. -Mitä?
-Ei, fasisti. -Kuka?
Ei, hän on kova fasisti.
Helkkari. En löydä ketään.
25. LOKAKUUTA 1984 - ALUSTAVA KUULEMINEN
Mielipuoli Strassera itse.
-Valtionsyyttäjä. -Mitä kuuluu, Basile?
Tienaan täällä elantoni.
Kuten sinäkin.
Sanotaan vaikka, että siihen on eri tapoja.
Jos tarkoitat asiakastani,
tuomioistuin nimesi minut puolustusasianajajaksi.
Se ei näytä vaivaavan sinua. Taisit osua kultasuoneen.
Vaivaako se minua? Ei laisinkaan.
Minua järkyttää totta puhuen se, että sinä puolustat sissejä.
En puolusta ketään.
Olen syyttäjä. Minä syytän.
Syytät niitä, jotka puolustivat maatamme sissejä vastaan.
-Nähdään. -Mene istumaan.
Tämä ei vie kauan.
Nouskaa.
Julistan täten tapauksen 13/84 alustavan kuulemisen alkaneeksi.
Syyte koskee seuraavia armeijan upseereja.
Kenraaliluutnantti Jorge Rafael Videla...
Anteeksi, nuori mies.
-Kuka sinä olet? -Luis Moreno Ocampo.
-El Mono Campo? -Luis Moreno Ocampo.
-Palveluksessanne. -Minulle ei kerrottu.
Olen apulaissyyttäjä.
-Mitä? -Teidän apulaissyyttäjänne.
Tuokaa vastaajat saliin.
Hyvää huomenta.
Kertokaa nimenne.
Jorge Rafael Videla, ja olen myös
Argentiinan armeijan kenraaliluutnantti.
Herrat tuomarit,
kaikella kunnioituksella,
en tunnusta tämän tuomioistuimen laillisuutta.
Puolustus toteaa, että väitetyt rikokset kuuluvat sotilasoikeuden piiriin
ja sotilastuomioistuimen tuomittaviksi.
Sotilastuomioistuin sai tilaisuuden.
Tiedätte tämän tuomioistuimen tuomiovallan näissä tapauksissa.
Kertokaa koko nimenne.
Orlando Ramón Agosti. En tunnusta tämän tuomioistuimen laillisuutta.
-Koko nimenne. -Roberto Eduardo Viola.
En tunnusta tämän tuomioistuimen laillisuutta.
Omar Domingo Rubens Graffigna.
En tunnusta...
-Jorge Isaac Anaya. -Basilio Arturo Lami Dozo.
-Amiraali Armando Lambruschini. -Leopoldo Fortunato Galtieri.
Amiraali Emilio Eduardo Massera.
En tunnusta tämän tuomioistuimen laillisuutta.
Kerrohan.
Videla on lyhyempi kuin luulin. Kääpiö.
Hattu ja kengät tekevät hänestä pidemmän.
-Kuka tuo on? -Avustaja, jota odotimme.
Kerrohan, Luis María Campos.
Miten autat meitä? Monessako oikeudenkäynnissä olet ollut?
Moreno Ocampo.
En yhdessäkään.
Monessako jutussa olet auttanut?
-En yhdessäkään. -Taivas.
Mitä sitten teet?
Olen oikeusministerin alainen. Professori.
-Elätätkö itsesi, Molina Campos? -Moreno. Tavallaan.
Auttaako äitisi?
Äiti ei hyväksy oikeudenkäyntiin osallistumistani.
-Miksi suostuit? -Ehkä sen takia.
-Haluatteko tietää syyn? -Toki.
Perheeni on sotilasperhe. Setäni on eversti.
Tuo ei auta.
Äiti käy sunnuntaisin kirkossa Videlan kanssa.
Äidin mielestä hän toimi oikein.
-En halua kuulla enempää. -Mennään.
Herra.
Herra!
Antakaa, kun kerron loppuun.
Miettikää. Hallitus aloitti juuri.
Heikko hallitus, jota armeija painostaa.
-Niin. -He tekivät vaarallisen,
mutta oikean valinnan nostaessaan syytteet.
Siksi on hyvä, että mukana on nuoria asianajajia,
eikä ihmisoikeuksia puolustavia juristeja,
joita voidaan väittää kommunisteiksi.
Niin tekisivät armeija sekä keskiluokka,
joka pitää vakuuttaa oikeudenkäynnin lainmukaisuudesta.
Keskiluokalla kun on taipumus
oikeuttaa sotilasvallankaappaukset.
Troijan hevonen.
Ymmärrättekö?
Meillä on viisi kuukautta aikaa kerätä kiistattomat todisteet
yhdeksää komentajaa vastaan
tapoista, vapaudenriistoista,
kidutuksista ja varkauksista.
-Tarvitsemme ryhmän. -Juuri niin, Molina Campos.
Moreno Ocampo.
Poliisiin ei voi luottaa.
Noin 90 prosenttia oikeuslaitoksesta ei halua tähän mukaan.
99 prosenttia.
-Etsitään muualta. -Oikeustieteellisestäkö?
Ei aivan, mutta melkein.
Oikeusministeriössä on innokkaita nuoria.
-Nuoria? -Niin, jokaisessa tuomioistuimessa.
Tarvitsemme nuorempia, kokemattomampia ihmisiä.
Sinuakin kokemattomampia?
-Jos kokeneet eivät suostu... -Kokemattomia sitten.
Hyvä on.
Alan pitää sinusta, Moreno Ocampo.
-Sanoinko sen oikein? -Kyllä.
Koko nimi?
-Lucas Palacios. -Judith König.
Federico Corrales.
Mitä teet?
Hoidan hallintoasioita oikeusministeriössä.
-Ammatti? -Juristi.
Tällä hetkellä olen työtön.
-Mitä teit aiemmin? -Olin armeijassa.
-Missä haarassa? -Laivastossa.
ESMAn teknillisessä korkeakoulussa.
Älä nyt, Fede.
-Vitsailet. -Kyllä. Teen töitä oikeusministeriössä.
Ketä äänestit viime vaaleissa?
Sanonko Alfonsín vai totuuden?
En äänestänyt.
-Miksi et? -Olin vasta 17.
Mitä mieltä olet Balbínista?
En mitään mieltä. Hän oli tärkeä poliitikko.
Poliittinen suuntaus, Eduardo?
Nytkö? Ei mikään.
-Entä Perón? -Hän oli tärkeä poliitikko.
Entä Winston Churchill?
-Mitä? -Napoleon Bonaparte?
Jeesus Kristus?
Pitääkö vastata?
Tiedätkö nykyisen kabinetin viiden jäsenen nimet?
Kyllä. Ensin on Grispun.
-Grinspun. -Se.
-Ketä äänestit? -Peronismia.
-Miksi? -Olen peronisti.
Niinkö? Minkä takia?
Se on ainoa liike, joka on vastustanut diktatuuria vuodesta 1955
ja puolustaa aina oikeudenmukaisuutta.
Kiitos.
-Kiitos. -Sinä kysyit.
Älä toistele sitä samaa soopaa, jota kuulen sinulta kotona.
Älä ärhentele, isä.
Teet minusta tällaisen, Maco.
Miksi haluat meille töihin?
Setäni siepattiin puoleksi vuodeksi. Hän hädin tuskin selvisi.
Olen vastaanottovirkailija tuomioistuimessa 14.
Siellä ei välitetä työstäni.
Minä välitän.
Minulla on kaksi lasta ja asuntolaina. Maksatte kuulemma ylitöistä.
Perimme tämän maan, eikä tällainen saa toistua.
Maksattehan ylitöistä?
Haluatteko minut? Nykytyöni on hyvä.
-En pidä peronismin vastustajista. -Tervetuloa, Maco.
Isäsi kehui sinua.
Olen Luis Moreno Ocampo, apulaissyyttäjä.
Onko sellainen olemassa?
Nimeä neljä Badían vierasta viime viikon ohjelmassa.
-Los Abuelos soitti. -Los Abuelos?
Los Abuelos de la Nada. Se oli hyvä.
-Eikö se ole tuttu? -Ei.
Laula laulu.
-Nytkö? -Niin.
HELMIKUU
Ensimmäinen ongelma: aika.
Valmistaudumme historiamme tärkeimpään oikeudenkäyntiin
lyhyemmässä ajassa kuin mitä kanavarkaan tuomitseminen vie.
Olemme nyt tässä.
Kaiken pitää olla valmista täällä.
HELMIKUU 1985
Meillä on vain nämä päivät.
Mitä tehdään?
Sama, mitä vangit.
Selvä. Toinen ongelma.
Meidän pitää todistaa tekojen suunnitelmallisuus.
He siis tiesivät, mitä oli tekeillä ja miten se tehtiin.
Sitä tapahtui kautta maan,
kun komentajat olivat vallassa.
He ovat vastuussa.
Poliisi ei voi auttaa, sillä he olivat siinä mukana.
Vielä yksi ongelma.
Tuomioistuimet eivät jaa tietoja tai jakavat ne liian myöhään.
-Aikaa on... -Vähemmän kuin varkaalla.
-Vitsiniekka. -Järjestäydytään.
Merkitään karttaan salaiset pidätyskeskukset.
-La Perla oli Córdobassa. -Mitä muuta?
-ESMA. -Niin.
-Se kuuluu laivastolle. -Muita?
-El Vesubio. -Muita?
-Campo de Mayo. -Mitä arvelet?
-Paljonko aikaa on? -Neljä kuukautta ja kaksi viikkoa.
Onko se vitsi?
Mahdotonta. Vetäytykää.
Ei onnistu.
Mitä muuta keksit?
Jututa María Eugeniaa.
Hän johtaa komission arkistoa ja tuntee paikat.
Hän auttaa.
Syyttäjä käski käydä tapaukset läpi.
-Kaikkiko? Tiedättekö määrän? -Emme.
-Joudutte valitsemaan. -Antaa tulla vain.
Valitsitteko jotain etukäteen?
Watts, Meijide, Dalego, Avellaneda, Valenzi...
Luemme ne kaikki.
Kaikkiko?
-Syyttäjän avustajiako? -Kyllä.
Hankimme teille tarvittavat tiedot.
PLAZA DE MAYON ÄIDIT
Toivottavasti syyttäjä käyttäytyy paremmin nyt.
Hän ei tehnyt diktatuurin aikana...
Yhtään mitään.
"'Äiti, kerro hänelle, että isä karkasi.'
"Kuulin hänen äänensä viimeisen kerran.
"Sitten hänet vietiin pois."
JOULUKUU
Komentovastuu oli juntalla.
He olivat vallassa. Se on selvää.
-Se on vaikein todistaa. -Miksi?
Sieppaukset, kidutukset ja tapot voidaan todistaa.
Entä juntan tiedot niistä?
-He eivät voineet olla tietämättä. -He väittävät niin.
"Ylilyönnit tehtiin alaisten toimesta.
"Ei heitä kaikkia voi vahtia sodan tuoksinassa."
-Mutta yli 30 000 ylilyöntiä? -Hän on oikeassa.
He voivat sanoa: "En tappanut enkä kiduttanut ketään.
-"En määrännyt katoamisia." -"En osaa käyttää tainnutinta."
Heidät varmaan nähtiin pidätyskeskuksissa.
Entä jos heitä ei nähty? Suunnitelma oli,
ettei heitä voi yhdistää tekoihin.
-Joku näki heidät varmasti. -Ei.
Keskitytään suunnitelmaan.
Todistetaan, että se kattoi koko maan.
Ihmisiä siepattiin kaikkialla.
Heitä pidettiin pidätyskeskuksissa.
Heitä kidutettiin kuulusteluissa.
Ihmisiä katosi kaikkialta.
Jos voimme todistaa sen, näytämme sen olleen järjestelmällistä.
Sitä me tarvitsemme.
Järjestetään kaikki tapaukset
haaran, vuoden, keskuksen mukaan.
-Alueen mukaan. -Alueenko?
-Matkustammeko? -Kyllä.
Minne haluat mennä?
Kiitos.
-He odottavat meitä. -Näittekö vuoren?
Tiesin sen. Kaupunki on täynnä fasisteja.
Tunnetko hänet?
-Kahden korttelin päässä. -Tuonne.
Oletko varma?
Menen tuonne. Nähdään.
Hei.
Anteeksi. Hyvää huomenta.
Etsin Juan Pablo Noriegaa...
Ei mitään.
Selvä. Kiitos.
Kysy häneltä.
Anteeksi, herra.
Täällä ei voi työskennellä.
-Fasisteja, kuten sanoin. -Mitä tehdään?
Lähdetään jonnekin muualle.
Mitä tehdään?
Pitele tätä.
SYYTTÄJÄT VIERAILEVAT MAAKUNNASSA
Tämä voi olla tärkeää, sillä sen avulla voimme
kerätä enemmän tapauksia.
He ovat syyttäjän avustajia.
Etsimme ihmisiä, joilla on tietoa
diktatuurin aikaisista rikoksista
syyttäjä Strasseran oikeudenkäyntiä varten.
Tiedot kuten nimet, päivämäärät...
Täällä poliisi. Avatkaa ovi!
...oikeusministeriöön osoitteeseen 2800 Mitre Street tai soittakaa...
Kolme henkilöä haki minut sellistä. Silmäni sidottiin.
Minut riisuttiin alastomaksi. Minulle tehtiin "sukellusvene".
Päätä pidetään vesisangossa, kunnes sitä ei enää kestä.
He kyselivät älyttömiä asioita.
"Mitä kommunismi on?" En tiennyt yhtään.
He kyselivät Firmenichin ja muiden osoitteita
ja raivostuivat, kun en tiennyt.
...kahleet nilkkoihin, ja sain numeron.
X-96.
En ollut enää Mario Valle.
-Minua lyötiin aseella. -He avasivat takakontin...
-...tainnuttimella. -Aloin oksentaa.
En voinut juoda, sillä sähkö viipyi kehossani.
Näkivätkö naapurit ne, jotka hakivat teidät?
Mistä tiesitte heidät armeijan väeksi?
Hei, kulta. Mitä nyt?
-Odotin sinua. -Vai niin.
Tapahtuiko jotain?
Istu.
Toki.
-Abel ja minä erosimme. -Kuka?
Isä.
En pidä hänestä. En tiedä, tiedätkö...
-Hän on naimisissa. -Niin.
En ole tyhmä.
Tiesin siitä.
Hän ei kysellyt sinusta.
Hän ei tiedä työstäsi.
Älä vakoile minua.
Äläkä lähetä Javieria.
-Pelotat häntä. -Selvä.
Sinulla on tärkeämpiä murheita.
Anteeksi.
JOULUKUU TAMMIKUU
TODISTEIDEN TOIMITTAMINEN
Quilmes, Avellaneda.
HELMIKUU
Missä?
Kolmannella hyllyllä.
Yksi, kaksi...
-Tämäkö? -ESMA on sillä hyllyllä.
Oletteko nähneet...
Nämä kolme liittyvät ESMAan.
-Herra syyttäjä. -Niin.
Todisteet ovat valmiina.
16 osaa, 4 000 sivua, 709 tapausta ja yli 800 todistajaa.
Hienoa työtä. Onnittelut.
-Viekää ne. -Mitä?
Te tulette mukaan.
-Tulkaa. -Minne?
-Esittämään ne. -Tulkaa.
Yksinkö? Ei, vaan yhdessä.
Tulkaa.
Mitä nyt?
Syyttäjä Strassera, kanteen johtohenkilö.
-Hauska tavata. -Samoin.
Onnitteluni.
Mistä partiolaisryhmästä löysit heidät?
Kiinnittäkää huomio todistusaineiston laatuun
ryhmäni nuoruuden sijaan.
Muistakaa se.
Tiedän, mistä puhun.
Onnea matkaan.
Mennäänkö?
Kaikki.
Herra.
Siinä hän on.
Herra.
Yksi kysymys.
Onko todistusaineistoa tarpeeksi?
Aineiston määrä ja laatu ovat musertavia.
Teimme tämän ennätysajassa.
Se on näiden nuorten ja työparini Moreno Ocampon ansiota.
-Uhkailtiinko teitä? -En vastaa.
Suokaa anteeksi.
Anteeksi nyt.
Uhkailtiinko teitä?
SUURI OIKEUDENKÄYNTI
KUKA STRASSERA ON
STRASSERAN NUORET
STRASSERAN KAKKOSMIES
-Hei. -Hyvää iltaa.
Anteeksi.
-Hyvä lehtijuttu. -Kiitos.
Olin ironinen.
-Etkö pitänyt siitä? -En.
Kaikki ovat lukeneet sen.
-Onko se huono asia? -Kamala.
-Lähdenkö pois? -Älä edes mieti sitä.
He ovat isosetiäsi.
Et saa olla heikko.
Otetaan juotavaa.
-Samppanjaa? -Kyllä.
Tuo mies tunnisti sinut.
Ja tuo.
Onneksi setäsi ei huomannut sinua.
-Missä hän on? -En kerro.
Älä katso.
-Älä katso! -Sanoitko, etten vastusta häntä?
-En. -Miksi et?
Hän ei luule, että vastustat häntä,
vaan häntä, sukua ja koko maata.
Perla?
-Eversti. -Te.
Mitä kuuluu? Siitä on ikuisuus.
-Entä vaimonne? -Matkoilla.
-Taasko? -Kyllä.
-Missä? -Milanossa.
Kiitos.
Setä.
Anteeksi. Voimmeko jutella hetken?
Olen kenraalimajuri Ocampo sinulle.
Anteeksi, kenraali.
-Voimmeko jutella? -Kysymys, herra asianajaja.
Uskotteko, että te voitatte jutun?
En tiedä.
Toimiko armeija mielestänne oikein?
-Se oli sotaa. -Jossa valtio soti yhteiskuntaa vastaan?
Aseistettuja ryhmiä kohtaan, sillä ne uhkasivat...
Niitä olisi pitänyt syyttää oletetuista rikoksista.
Ei siepata, kiduttaa, murhata ja saada katoamaan.
Mitä täällä tapahtuu?
Mitä me aina sanomme? Tässä suvussa ei puhuta politiikkaa.
-Tule, Luis. -Anteeksi.
Kaikkien täytyy tietää...
Onko kaikki hyvin?
Kyllä on.
Tarvitsetteko kyydin?
En.
En kiitos.
22. HUHTIKUUTA 1985 JULKISTEN KUULEMISTEN ALKU
Ulkoministeriön mukaan Clyde Snow saapuu huomenna.
Häntä suojellaan. Lähetystö auttaa.
Kyllä.
-Kaikki menee hyvin. -Niin.
-Hyvin. -Niin.
Kuuntele. Ei pusketa liikaa.
-Tämä on ensimmäinen viikko. -Niin.
-Myönteletkö vain? -En.
-Loza, hetki. -Strassera.
Herra.
-Anteeksi. -Kertokaa.
Onko hän kanssanne?
Ei.
Ei täällä saa olla. Tarkistakaa, kuka hän on.
Selvä.
-Herra. -Anteeksi. Olin lähdössä.
Annatteko hänen mennä?
Rauhoitu, nuori mies. Kaikki on hallinnassa.
-Ei, en halua muuttaa mitään. -Julio.
-Hetki. Mitä?
Tuolla oli mies.
-Hän voi olla myyrä. -Mistä tiedät?
Näin hänet aiemmin.
Voiko joku vastata puhelimeen? Se on soinut viisi minuuttia.
Vastatkaa nyt.
Haloo.
Voin vakuuttaa, ettei täällä ole pommia.
Miten muka?
Tämä on selvä yritys pelotella yhteiskuntaa.
Tämä on loukkaus, herra tuomari.
Tämän elimen velvollisuus on taata turvallinen käsittely
vastaajille ja todistajille.
Turvallinen? Onko se vitsi?
Todistajia ja meitä on uhkailtu puoli vuotta.
Puolustus väittää, ettei vastaajien turvallisuudesta ole takeita.
Tämä on vastaajien juoni.
Se on selvää.
Pyydämme vain aloittamisen lykkäämistä.
Toistaiseksi.
-Kunnes olosuhteet ovat kohdillaan. -Toistaiseksi.
Tämä on ensimmäinen päivä.
Ette voi lykätä tätä heti.
Jos lykkäätte tätä tänään, oikeudenkäyntiä ei tule.
He tarvitsevat vain pommiuhkan päivässä.
Olkaa hiljaa, Strassera.
Me jatkamme.
-Mitä? -Kyllä.
Jatkamme normaalisti.
Tuomioistuin takaa turvallisuuden.
Oikeudenkäynti alkaa tänään.
-Entä pommi? -Räjähtäköön.
-Tajuatte kai, että päätös... -Tiedän.
Kuulit tuon. Hän tietää.
Vielä yksi asia.
Naisilla ei saa olla huiveja.
He ovat Plaza de Mayon äitejä.
Poliittisia symboleita ei sallita missään muodossa.
-Tuomioistuin tietää... -Oliko muuta?
Ei, herra tuomari.
-Valmistelkaa istunto. -Hyvä on.
Olkaa hyvä.
Anteeksi, että vaivaan.
Minun ei tarvitse selittää oikeudenkäynnin tärkeyttä.
Joku hullu yrittää estää sen,
ellette riisu huivejanne.
Se on vaikea päätös.
Päätös ei ole meidän,
vaan teidän.
Pahoitteluni.
-Anteeksi. -Selvä.
-Mitä teemme? -Tehdään se.
Ei huolta.
Ilmoitan käsittelyn alkaneeksi
tapauksessa 13/1984,
joka koskee asevoimien upseereita.
Kenraaliluutnantti Jorge Rafael Videla, amiraali Emilio Eduardo Massera,
prikaatinkenraali Orlando Ramón Agosti, kenraaliluutnantti Roberto...
-Oletko kunnossa? -Olen.
Älä pelkää. Pommia ei ole.
-Tiedän. -Hyvä on.
Kenraaliluutnantti Leopoldo Fortunato Galtieri,
amiraali Jorge Isaac Anaya,
prikaatinkenraali Arturo Basilio Ignacio Lami Dozo.
Kutsumme todistamaan tri Ítalo Argentino Lúderin.
Tri Lúder, todistatte valan alaisena.
Vannotteko kertovanne koko totuuden ja vain totuuden?
Vannon.
Istukaa.
Kun toimitte puheenjohtajana
toimeenpanoelimessä,
nämä säädökset laadittiin: 2770, 2771...
-Se mies on täällä. -...ja 2772.
Kysymys on seuraava.
Mitkä olivat perustelut näille säädöksille?
Helmikuussa vuonna 1975...
...Argentiinan armeijan väliintulo
taistelussa kumouksellisia vastaan.
Laajensin asevoimien toiminnan koko maahan.
Haluamme korostaa, että tuhoamiskäsky annettiin
María Estela Martínez de Perónin demokraattisen hallituksen aikana.
Se pyysi asevoimien apua,
sillä olimme sisällissodan partaalla.
-Vai mitä? -En sanonut "sisällissota".
Miten määrittelisitte sen?
En puhunut sodasta.
Mutta oli selvää, että vihollinen uhkasi kansallista turvallisuutta.
-Eikö? Sanoitte juuri niin, tri Lúder. -Kyllä. Aivan niin.
Todistaja voi selittää, miten hän ymmärtää
sanan "tuhoaminen", jota puolustus pitää niin tärkeänä.
Tarkoittaako se tietojen hankkimista keinolla millä hyvänsä?
Avuttoman henkilön kiduttamista,
sieppaamista ja eliminoimista?
Vastatkaa.
Se ei tarkoita fyysistä tuhoamista.
Säädökset eivät kehota lain ulkopuoliseen sortoon.
Todistaja myöntää, että vihollinen oli olemassa ja se täytyi tuhota.
Tässä näkyy kallo, jonka etuosassa on reikä.
Pyöreä reikä vastaa reikää,
jonka luoti teki tunkeutuessaan sisään.
Tässä diassa näkyy kallo, jonka etuosassa on reikä.
Pyöreä aukko vastaa reikää, jonka luoti teki tunkeutuessaan sisään.
Vaikka luut olivat maassa, reiän koosta ja muodosta näkee,
että henkilö teloitettiin lähietäisyydeltä.
ULKOMAALAISET TODISTAJAT
Antoine Sanguinetti kertoi,
että käydessään maassamme vuonna 1978...
25. HUHTIKUUTA
...hän keräsi perheiltä valituksia...
...kansainväliset järjestöt väitettyjen katoamisten suhteen?
Luis.
26. HUHTIKUUTA
YK:n ja Amnesty Internationalin valitukset.
...eikä ihmisoikeusjärjestöjen, OAS:in tai YK:n esittämät valitukset
hallitusta vastaan...
Herra tuomari, syyttäjä
on saanut raportteja ja valituksia siitä,
että todistaja syyllistyy väärän valaan.
Odottakaa vuoroanne, herra Strassera.
Jatkakaa, vara-amiraali.
Minulla ei ole tietoa tuosta.
Kuten sanoin,
ne olivat yleisiä kysymyksiä Argentiinan poliittisesta tilanteesta.
No?
Mitä?
-Miten tämä sujuu? -Hyvin.
Entä epäilyt?
En sanonut mitään. Sanoin, että pärjäämme.
Mitä ajattelet?
-En mitään. -Et mitään hyvää.
Mitä pitäisi sanoa?
-Miksemme pärjää hyvin? -En sanonut niin.
Ajattelit niin.
-Me pärjäämme hyvin. -Mutta?
Puhuin äidilleni.
-Mitä hän sanoi? -Ei mitään.
-Sitä tavallista. -Mitä se on?
Sitä tavallista.
Hän pitää ulkomaalaisia kumouksellisina.
-Argentiinan vastainen kampanja. -Luis.
Äitisi ei ole mikään vertailukohta.
Hän kävi kirkossa Videlan kanssa.
-Emme vakuuta äitiäsi. -Niin.
Pieleen menee, jos sitä yritämme. Emme pysty siihen.
-Ikinä. -Pystyisimmekö?
En usko.
Emme saa hänenlaisiaan vakuuttuneiksi.
-Ikinä. -Olet oikeassa.
Olet itsepäinen. Kanssasi ei voi väitellä.
-Julio. -Mitä?
-Tarvitsen sinua. -Mihin?
Huomisen todistusta varten.
-Nytkö? -Kyllä.
Hyvä on.
Täällä on odotushuone.
29. HUHTIKUUTA
-Voiko hän jäädä? -Ei. Vain todistajat.
-Pysyt siellä todistamiseen asti. -Eristyksissä?
Et saa puhua kenenkään kanssa.
Olenko siis yksin?
Tuomioistuin päätti, ettet saa nähdä ketään.
-Tässä. -Peitätkö kasvonikin?
Tämä on varotoimenpide.
Kiitos vain. Minua on uhkailtu kuukauden ajan.
-Entä turvamiehet? -Mies kävi ja katosi sitten.
Poliisista kannattaa pysyä kaukana.
-Entä hän? -Hän pysyy luonani.
Koko päivän. Ei hätää.
Kutsumme todistamaan rouva Adriana Calvo de Laborden.
Tämä tuomioistuin kuulee todistuksenne tapauksessa
ensimmäisen sotilasjuntan komentajia vastaan
"Kansallisen uudelleenjärjestymisen" ajalta.
Todistuksenne...
Helmikuun 4. päivänä vuonna 1977 minut siepattiin kotoa.
Jouduin autoon.
Kun auto kääntyi kulmasta,
pääni peitettiin villapuserolla, minut heitettiin auton lattialle
ja päälleni tallottiin.
He uhkasivat tappaa minut.
He nostivat minut ulos,
peittivät silmäni liinalla ja sitoivat käteni selän taakse.
Olin seitsemännellä kuulla raskaana.
Raskauteni oli jo pitkällä.
Minua kidutettiin siitä huolimatta.
Olin vankina kuukausitolkulla.
Kidutukset olivat järjestelmällisiä ja toistuvia...
Kutsumme rouva María Kubikin.
Hyvää iltaa, Juan Carlos.
Oikeudenkäynnin seitsemäntenä päivänä
kuulimme Kubikin sydäntä särkevän lausunnon.
Hän on kadonneen María Cristina Lefteroffin äiti.
Vannotteko kertovanne koko totuuden ja vain totuuden?
Vannon.
María Cristina Lefteroff siepattiin ja vietiin Quilmesin prikaatiin.
Useita tunteja myöhemmin tytärtään etsinyt äiti
siepattiin ja vietiin salaiseen pidätyskeskukseen.
Veljeni olivat 13-, 11-, 10- ja 8-vuotiaita.
Meidät pakotettiin pois lentokoneesta ja vietiin lentokentältä autoon,
jossa kasvomme peitettiin.
9. TOUKOKUUTA
Meille kerrottiin, että äitimme joutuisi Tucumániin.
Hän on kadoksissa yhä.
Saitteko tietää, mitä pojallenne tapahtui?
Päätin lähteä Campo De Mayoon ja tehdä kaikkeni.
Ystäväni sanoi: "Iris, älä etsi häntä. He tappoivat hänet."
Käytävällä oli ihmisiä,
myös vaimoni, jota kidutettiin nähteni.
Kuulin hänen tuskanhuutonsa.
Kukaan ei tiennyt mitään. "Miksi hänet vietiin? Minne?"
Näin tapahtui eräälle miehelle. Häntä kidutettiin päiväkausia.
Se porukka kidutti häntä säälimättömästi
kuvailemillani keinoilla ja muillakin.
Kun he lähtivät pois, vartijat lämmittivät grillin.
He joivat viiniä ja juopuivat.
Yksi heistä ehdotti miehen kiduttamista, joten he jatkoivat sitä.
He eivät halunneet mitään tietoja.
Tuntikausia kestäneen kidutuksen ainoa tarkoitus
oli saada vanki sanomaan:
"Imen munaa, ja äitini on narttu."
He kiduttivat häntä monta tuntia sen takia.
Mutta hän ei sanonut sitä.
Hän ei sanonut sitä.
Anteeksi, että kerroin sen, mutta se on tärkeää,
sillä he puhuivat ylilyönneistä.
Oletettavasti vastaajille nämä olivat ylilyöntejä.
Kaikki muu oli tavallista kylmää ja julmaa kidutusta.
Kertokaa tosiseikat ilman arvostelua.
Tämä on tosiasia.
Kerran pyysin lempeämmältä vartijalta, että saisin puhua Claudialle.
Hän vei minut Claudian selliin.
Otin kankaan silmiltäni.
Claudia sanoi: "Pablo, kiitos voimasta, jota annat minulle."
20. TOUKOKUUTA
Sanoin Claudialle, että alamme seurustella päästyämme pois.
Olisimme pari.
Hän sanoi jossain vaiheessa:
"Älä koske. Minut on raiskattu.
"Kidutuksen aikana he käänsivät minut
"ja raiskasivat minut edestä ja takaa."
Kutsumme Alejandra Naftalin.
Minut vietiin toiseen paikkaan. Tytöt tiesivät, että minut raiskattiin.
He kertoivat, että heidätkin raiskattiin toistuvasti.
Siellä olijoiden ei ollut vaikeaa
käyttää naisia hyväkseen raa'asti.
Sen tarkoituksena oli tuhota ihminen henkisesti.
Sieppauspäivänäni, kun minua kidutettiin,
eräs asia tuntui hirveältä.
Siellä oli nainen kaatamassa matea kuin arkisena askareena.
21. KESÄKUUTA
Ilmoitamme tästä ja viemme sinut uuteen hotelliin.
Palaan takaisin.
Meitä on seurattu kuukausia.
-Todistuksesi on tärkeä. -En todista.
Istutaan, Zelaya.
Rauhoitu.
Sinun täytyy todistaa.
Ihmisten pitää tietää.
Muuten et saa tilaisuutta
kertoa koko maalle, mitä ne rikolliset tekivät...
Rikolliset?
Yksi kiduttajista on pormestarin alainen.
Lääkäri, joka tarkisti, kestänkö lisää sähköiskuja,
on sairaalan ylilääkäri.
Elän heidän parissaan.
Miksi olen täällä?
Pyydämme turvamiehet. Voimme suojella sinua.
Emme voi.
Se on totuus.
Emme voi suojella ketään, kun nuo miehet ovat vapaina.
Surullista mutta totta.
Todistajien pyynnöstä
syyttäjänvirasto ei enää julkaise listaa päivän todistajista.
Se johtuu toistuvista uhkauksista,
joita näihin todistajiin on kohdistunut.
17. HEINÄKUUTA
Haloo.
Tricolor Commandin jäsen kertoi syyttäjän ryhmälle,
että alle 48 tunnissa...
-Kuka? -...syyttäjä kuolee.
SYYTTÄJÄÄ UHKAILTU
Meitäkin on uhkailtu.
Syyttäjän pitää tehdä raportti
-tai kertoa lisätietoja... -Tietoja?
Tule, Judith.
Voitko kertoa puhelusta, jonka sait aiemmin?
Mies soitti aamupäivällä. Hän kuului Tricolor Commandiin.
Sellaista ei ole ole. Kertokaa tarkemmin.
Nimi? Tuntomerkkejä?
Se oli nimetön soitto,
joten en voi kertoa nimiä tai tuntomerkkejä.
Millainen ääni oli?
Outo ja karhea. Hieman naurettava.
-Kuin fasistin ääni. -Mitä tarkoitatte?
Kuten teillä, herra asianajaja.
-Tuo on loukkaus. -Riittää.
Jatketaan käsittelyä.
Joko armeija...
...vastaajan hyökkäävä strategia toistuu yhä uudelleen.
...todistaja sanoi...
20. HEINÄKUUTA
LOPETTAKAA TÄMÄ PASKA!
Pommi pakotti lisäämään turvatoimia oikeudenkäynnissä,
sillä presidentti Alfonsínia ja syyttäjä Strasseraa on uhattu.
Kun he vapauttivat sisarukseni ja minut, he käskivät pitää silmät peitettyinä,
koska he vahtisivat meitä.
Seisoimme kadulla 15 minuuttia.
Sisarukseni itkivät ja kysyivät äitiä.
Näin ravintolan meitä vastapäätä.
Se oli täynnä.
Ihmiset katselivat.
Kukaan ei auttanut.
Miten joku voi pitää lapsia
niin vaarallisina?
Synnytys alkoi 15. huhtikuuta.
Tiesin, että kolmas synnytykseni olisi nopea.
Partio haki minut autoonsa, ja lähdimme pois.
Makasin autossa silmät peitettyinä.
Käteni oli sidottu selän taakse.
He haukkuivat minua.
Sanoin, että lapsi syntyy.
Käskin pysäyttää auton, koska tiesin lapsen tulevan.
He eivät tehneet mitään.
Kuljettaja ja toinen mies nauroivat.
He sanoivat, ettei sillä ollut väliä.
He aikoivat tappaa minut ja lapseni.
En saisi välittää.
En tiedä, miten sain alushousuni pois
ponnistaakseni vauvan ulos. En muista.
Minä huusin:
"Se tulee. En voi pidätellä enää. Pysähtykää!"
Tyttäreni syntyi niin.
He pysähtyivät tien varteen.
Vauva oli terve, mutta hyvin pieni.
Hän putosi penkiltä ja roikkui napanuoran varassa lattialla.
Anelin, että saisin hänet syliini, mutta he eivät auttaneet.
He sitoivat napanuoran ja jatkoivat matkaa.
Kolme minuuttia myöhemmin lapseni itki.
Olin siteissä ja silmät peitettyinä. He eivät antaneet lasta.
Tulimme suuren rakennuksen luo, jossa oli marmoripöydät.
He laittoivat vauvan pöydälle. Hän oli kylmä, likainen ja itkuinen.
He pakottivat minut hakemaan sangon.
Minun piti pestä lattia ja pöydät.
Minun piti tehdä se alasti upseerin edessä.
Vartijoiden edessä. He nauroivat.
Vasta sitten sain lapseni.
Vapauttamistani edeltävänä iltana
Claudia sanoi jotain, mitä en unohda.
Aina joulukuun 31. päivänä,
uudenvuodenaattona,
minun pitäisi kohottaa malja hänen ja muiden kunniaksi.
Sillä hän olisi jo kuollut.
Haluatteko lisätä muuta?
Haluan vain tietää,
onko tyttäreni kuollut vai elossa.
Valitettavasti emme voi vastata siihen.
Vapauduin kuukautta myöhemmin.
Menetimme työmme, kotimme
ja ystävämme.
Menetimme kaiken. Pakenimme maasta.
He onnistuivat terrorisoimaan minua.
Onneksi eivät kaikkia.
Sukulaiset,
äidit ja isoäidit vastustivat heitä.
Vaadin täällä tänään oikeutta heidän ansiostaan.
En halua lisätä muuta.
Onko syyttäjällä kysyttävää?
Ei kysymyksiä, herra tuomari.
Onko puolustuksella kysyttävää?
Ei kysymyksiä.
Todistuksenne on päättynyt, rouva. Kiitos.
Lähdin jo.
Haloo.
Kyllä, yhdistän.
Ne ovat siellä.
-Luis. -Katso.
-Äitisi soittaa. -Kiitos.
Katsotaanpa.
Haloo.
Olen kunnossa, äiti. Tänään oli hyvä kuuleminen.
Kuulitko sen radiosta?
Totta kai tiesin. En tiennyt, että kuuntelit.
Niinkö?
Mitä ajattelet?
Adriana Calvo de Laborde.
Kertoiko hän totuuden?
Totta kai.
Miten joku voi olla niin julma?
Raskaana olevalle naiselle?
He eivät välittäneet vauvastakaan.
Se on kauheaa. Ihan totta.
En olisi uskonut kuulevani ikinä mitään niin kauheaa.
En minäkään.
Sanoin ikäviä asioita, ja me riitelemme usein.
Minulle ei ole helppoa
nähdä poikani tekevän jotain, mistä olen vahvasti eri mieltä.
-No... -Ajattelin niin.
Koulutukseni, uskontoni ja tuttujeni takia
kunnioitin aina armeijaa, mutta nyt...
Sinä olet oikeassa.
-Oletko sitä mieltä? -Olet oikeassa, Luis.
Videla kuuluu vankilaan.
-Luis. -Niin, äiti.
Hän kuuluu vankilaan.
En tiedä, kuinka moni kuuntelee oikeudenkäyntiä.
Kaikkien pitäisi kuulla se.
Yritämme järjestää sitä.
Valmistaudumme huomiseen.
Eri haarat liittyvät toisiinsa.
Bettinin tapaus. Kaikki rikokset yhdessä perheessä.
Poika tapetaan, isä siepataan, isoäitiä uhkaillaan.
Rentoudu. Meillä menee hyvin.
-Mitä nyt? -En halua kuulla tuota.
-Että menee hyvin? -En pidä siitä.
Miksi?
Pärjäät hyvin,
mutta jos ajattelet niin,
se voi mennä päin seiniä.
-Yritän pysyä myönteisenä. -Sinun pitää olla entistä terävämpi.
Tähän asti olet pystynyt
herättämään huomiota.
Sait aikaan tunteita.
Oletko kunnossa?
Oletko vai et?
-Vastaa. -En ole!
-Oletko kunnossa? -En, etkä ole sinäkään.
Nyt on ESMAn vuoro. Se on hankala.
Tiedän.
Tiedät.
Pidä varasi, Julio.
Pidä varasi.
-Äiti? -Niin.
Täällä on kirje Argentiinan laivastolta.
Luodin kera.
Anna tänne.
Joku jätti sen tähän.
HERRA STRASSERA TELOITAMME TEIDÄT 48 TUNNIN SISÄLLÄ
Kaksi viikkoa vain.
-Sanoit yksi. -Sillä ei ole väliä, Vero.
Minua ei pelota.
Tappajat eivät varoita. Se on fakta.
He murtautuivat kotiimme. Käsittely jatkuu tunnin päästä.
Rukoilen teitä.
-Tämä on tärkein päivä. -Hyvä on.
En halua, että teille tapahtuu jotain.
Kaksi viikkoa, kunnes ESMA on hoidettu. Siinä kaikki.
-Kunnes ESMA on hoidettu. -Hyvä on.
-Mennään, lapset. -Hyvä.
Kunnes ESMA on hoidettu.
Tiedotusvälineet puhuvat uudesta uhkauksesta.
Saitte kirjeen kotiinne.
Mitätön juttu.
He yrittivät pelotella todistajia, eivät niinkään minua.
Se on erittäin kömpelöä.
Minut voi korvata, jos minulle tapahtuu jotain.
Uskotte uhkauksia. Teittekö ilmoituksen?
Sitä tutkitaan.
Lähteidemme mukaan kirje tuli laivastolta. Pitääkö se paikkansa?
Käsittely jatkuu. Kiitos huolenpidostanne.
Se oli syyttäjä Julio Strassera.
Tänään hänellä on vaikein haaste komentajien oikeudenkäynnissä.
Apusi on ollut kullanarvoista. Se on selvää.
Otit riskejä ja toit todisteita.
Olet sankari.
Mutta tilanteesi on erilainen.
-Puolustus... -Miksi se on erilainen?
Yritämme auttaa sinua.
-Yritän... -En ymmärrä, miksi olen erilainen.
Tiedätkö mitä?
He yrittävät todistaa, ettet ollut uhri, vaan ESMAn työntekijä.
Sehän on totta. Minut pakotettiin heille töihin.
-Tiedämme. -Totuus on tärkeä,
-mutta kyse on myös riskeistä. -Otin niitä jo.
Vaaransin henkeni kerätessäni nämä teille.
Minua kidutettiin, minut siepattiin...
Minut pakotettiin ilmiantajaksi.
Jotkut ehkä katosivat takiani.
Ei.
Olen uhri. Haluan puhua.
Todistaja vastatkoon. Oliko hänen kuvailemansa korvaus
jonkinlainen palkinto siitä, että hän teki töitä ESMAlle?
Minut pakotettiin sinne töihin.
Minut pakotettiin käyttämään tietojani laittomiin puuhiin.
-Väärensin henkilötodistuksia. -Ymmärrän.
Sanoin, että hänet murskataan.
...ESMAlla pakotettiin töihin.
Herra tuomari.
Todistajan seikkaperäinen kertomus riittää lopettamaan
kiusanteon, jota puolustus harjoittaa yrittäessään selventää,
oliko mies orja vai ei.
Puolustuksella on oikeus esittää tarpeellisia kysymyksiä.
Tuomioistuin päättää niiden tarpeellisuudesta.
-Sitä tarkoitankin. -Vaietkaa, herra syyttäjä.
Kiitos.
Vastatkaa.
Poistuitteko ja saavuitteko samalla tavalla kuin muu henkilökunta?
Kuten aliupseerit tai joukot?
Kun sain kulkuluvan, tapa oli melko samanlainen.
On siis todistettu, että kulkeminen siellä oli samanlaista
kuin muulla henkilökunnalla.
He saivat hänet näyttämään epäillyltä.
Tänään kuulosti siltä,
että ESMA oli kuin kerho, jossa pidätetyt käyskentelivät.
Kuule, Luis.
Jos itkisin jokaista mutkikkaaksi käyvää todistusta,
jokaista tuomarin kysymystä
tai vastaajien painostusta, joutuisin vaihtamaan työpaikkaa.
-Sillä se on heidän työtään. -Meidän työmme on voittaa!
Meidän on voitettava oikeudessa ja kaduilla.
Millä kaduilla?
-Älä ole alentuva. -Mitä nyt?
-Kuule. -Yritä ymmärtää työmme rajoitukset.
Todistajat ovat sankareita. Heistä on pidettävä huolta.
Olemme oikeuslaitoksen virkamiehiä.
Emme sotkeennu todistajiin tai tuomareihin.
Eikä meitä painosteta.
Onko selvä? Olemme virkamiehiä.
Jotkut virkamiehet pesivät kätensä
ja esittivät tyhmää diktatuurin ajan!
Kuka esitti tyhmää?
Tiedät, mitä tarkoitan.
En tiedä. Selitä.
-Virkamiehenä olo ei merkitse mitään... -Älä kiertele.
Mistä sinä puhut?
Riskien ottamisesta ja alentuvuuden välttämisestä.
Enkö ota riskejä? Olenko alentuva?
-En puhu sinusta. -Sanoit niin.
Että autan valtaapitäviä ja esitin tyhmää diktatuurin aikana.
Ei. Tämä on jotain muuta.
Aiot puhua katoamisista, joita en voinut tutkia.
Tarkoitan jotain muuta.
Et tarkoita. Tiedän, mistä puhut.
Mitä luulet meidän tehneen diktatuurin aikana?
Tienanneen rutosti?
Juhlineen Punta del Estessä?
Nauttineen aatelisperheeseen kuulumisesta?
Everstisedän eduista?
Äitisikin kävi kirkossa Videlan kanssa.
En voi puhua perheeni puolesta.
Mutta omastani voin.
Haista paska, Moreno Ocampo.
-Haista itse paska, Strassera! -Selvä.
Minäkin puhun omasta puolestani.
Haloo.
Olen Strassera.
Selvä.
Hyvä on.
Huomenna siis.
Sovittu.
Bruzzo.
-Mitä? -En tiedä.
En tiedä.
Julio. Anteeksi.
-Ensin onnittelen sinua. -Kiitos.
Toit teollasi toivoa monille. Istu alas.
Minun lisäkseni
monet muutkin ovat ylpeitä työstäsi.
Kiitos.
Itse presidenttikin kutsui sitä historialliseksi.
Arvostan sitä.
Miksi kutsuit minut?
Kahvia?
Kuppi kuumaa kahvia?
Mitä ministeri Tróccoli pyytää?
No tuota...
Olen huolissani eräästä asiasta. Sinun pitää auttaa.
Auttaa?
Asia on arkaluontoinen.
Armeijassa kuohuu.
He uskovat tämän olevan alkua ja oikeudenkäyntien jatkuvan.
Meidän on oltava vastuullisia.
-Oikeuden pitää olla vastuullista. -Vastuullista?
Kenen puolesta sanot tämän?
Koko maamme puolesta.
Jos armeija nousee kapinaan, kuten voi käydä,
kuka laskee vainajat?
Mekö? Vai tuomarit?
Julio.
En usko tätä. Mitä sinä täällä teet, Luis?
-Kerrotko, mitä Bruzzo sanoi? -Olen vessassa.
Ehkä oletat hänen sanoneen jotain, mutta ymmärsit väärin.
Älä viitsi.
Kerro, mitä Bruzzo sanoi.
Toistin sen kolmesti.
Hän...
Hän kehotti olemaan varovainen
vaatimustemme suhteen. VA-RO-VAI-NEN.
Mitä se tarkoittaa?
Esimerkiksi nyt pyyhin takapuoleni varovasti.
Uskomatonta.
Et ole normaali.
Mitä sanoit hänelle?
Sanoin, että...
Hän saa kuulla tuomiovaatimuksemme
loppupuheenvuorossa.
-Että oikeuslaitos on itsenäinen. -Mitä hän sanoi?
Hän sanoi,
että jos oikeuslaitos ei toimi oikein, demokratia voi kärsiä.
Ilmavoimien pitää säästyä tältä.
-Sanoiko hän niin? -Suunnilleen.
-Sanoiko hän "ilmavoimat"? -Ei, mutta hän vihjasi siihen.
Eli "varovainen" ja "ilmavoimat" eivät olleet yhdessä?
Usko minua. Olemme yksin.
Etkö näe sitä?
Me yritimme. Mennään.
Tsemppiä, Julio.
Katso ilmavoimien paskiaisia.
He nauravat päin naamaa.
Rauhoitutaan.
Julio!
Lopeta!
Herra tuomari.
-Lopeta. -Pyydättekö syyttäjää
lopettamaan loukkaavat eleensä puolustusta kohtaan?
-Juuri niin. -Julio!
Herra Strassera, käyttäytykää menettelysääntöjen mukaan.
Voisitko rauhoittua?
Olen tyyni.
-Ei siltä näytä. -Rauhoitun.
Nouskaa.
Tiempo Nuevo.
Herra Gonzaga,
amiraali Masseran puolustusasianajaja.
Mitä sanoisitte sille, joka on seurannut oikeudenkäyntiä
ja joka kuulee päivittäin, että amiraali Massera on murhaaja?
Pyydän heitä ajattelemaan Argentiinaa 10 vuotta sitten.
Sissien ja Isabelin Argentiinaa.
Miten olisi käynyt,
jos amiraali olisi hävinnyt sodan?
Missä presidentti Alfonsín olisi?
Ja tuomarit.
Vankilassa tai teloitettu.
Ei.
-Miksi? -Koska ei.
-Ei riitä. -Miten niin? Sanon ei.
Kerro syy.
Hän oli diktatuurin propagandaministeri.
Riittääkö?
-Selvä. -On tärkeää...
Olet iso poika. Tee, kuten haluat.
-Selitä... -Hyvä on. Hei.
Meidän pitää...
Mitä?
Moreno Ocampo haluaa minut Neustadtin ohjelmaan.
Mitä sanoit?
En suostu. Hän tehköön, mitä haluaa.
-Haloo. -He tuhoaisivat sinut, kuten aina.
Niin.
Mitä? Selitänkö hänelle taas?
Kyllä.
-Hänen valintansa. -Isä.
-Puhelimeen. -En tule.
-Se ei ole Moreno Ocampo. -Kuka sitten?
Minne menemme?
Minun ei kuulu tietää.
Mutta tiedät silti.
Hyvä on.
-Kiitos. -Syyttäjä.
Mitä kuuluu?
Pahoittelen häiriötä,
mutta tätä ei voi tehdä presidentin kansliassa.
Ymmärrän.
-Ilmoitan presidentille. -Toki.
-Syyttäjä tuli. -Pyytäkää sisään.
Olkaa hyvä.
Tämän hetken sankari.
Näytät uupuneelta.
-Julio. -Hyvää iltaa, herra presidentti.
Tiedäthän, että tämä
on tärkeää maamme oikeusjärjestelmälle.
Kyllä, kiitos.
Olemme hyvin ylpeitä.
Se vei alle 15 minuuttia.
-Bruzzo oli siellä. -Hän ei puhunut.
Miksi hän oli siellä?
En tiedä.
Osoittaakseen tukensa presidentille? Ehkä Tróccoli pyysi.
-Mitä presidentti sanoi? -Hän sanoi
seuranneensa todistuksia oikeudessa.
Hän liikuttui niistä.
Hän sanoi myös
tavanneensa todistajia. Hän puhui koko ajan.
Etkö sanonut mitään?
Sanoin. Kysyin,
-mitä hän odotti oikeudenkäynniltä. -Se on hyvä.
Mitä hän sanoi?
Hän sanoi, ettei voinut ohjeistaa minua mitenkään.
Siinä kaikki.
Outoa. Eikö mitään muuta?
Kai hän nyt jotain muuta sanoi?
Niin kai.
Hän sanoi jotain, kun lähdin.
Arvasin. Mitä hän sanoi?
Hän sanoi:
"Odotan loppupuheenvuoroasi."
-Niinkö? -Niin.
Sehän on päivänselvää.
Mikä?
Vallan kolmijako. Se on nyt täydellinen.
Sinun täytyy kirjoittaa loistava loppupuheenvuoro.
Hitonmoinen puhe.
Sen pitää hätkähdyttää, sillä siitä riippuu näköjään paljon.
Ehkä kaikki.
Ymmärrän kyllä. Älä hermostuta minua enempää.
Julio.
En ole sanonut tätä ennen.
Se, etten ole sanonut tätä aiemmin, kertoo paljon.
-Haluan sanoa sen nyt. -Älä nyt.
Olen ylpeä sinusta.
Luulin aina olevani naimisissa
äreän ei-uskovan kanssa, mutta nyt olet kansallissankari.
-Kuka niin sanoo? -Sillä ei ole väliä.
Olet kansallissankari.
Jätä kansa pois siitä.
Kuten haluat.
Eikä sankareita ole olemassa.
Ehkä on.
Ehkä...
-Hyvä on. -Tämä poistaa kiillon.
Tullaan.
Aloitetaan.
Kolme sekuntia lähetykseen.
Luis Moreno Ocampo, kertokaahan.
Vihaatteko armeijaa?
En vihaa. Kunnioitan sitä.
-Ei siltä näytä. -Harmi.
Tunnen kuuluvani armeijaperheeseen.
Niinkö?
Suurin osa armeijasta vihaa teitä.
En usko, että suurin osa.
Jotkut eivät pidä siitä, mitä teemme, mutta uskon, että toiset pitävät.
Uskotteko todella niin?
Kysyn erästä asiaa, Bernardo.
Tiedättekö, kuka Francisco Ortiz de Ocampo oli?
-Sukulaisenne? -Isoisäni isoisä.
Ensimmäinen komentaja Argentiinan historiassa.
Aivan ensimmäinen.
Voisinko siis vastustaa armeijaa instituutiona?
Olen asianajaja.
Laki on pakkomielteeni.
Lainrikkojat eivät voi päästä pälkähästä.
Herra Strassera ja minä haluamme oikeutta uhreille
ja sitä, ettei kuolemaa käytetä politiikan välineenä.
Kaikkihan sitä haluavat.
-Totta kai. -Tässä maassa kaivataan
kunnioitusta ja oikeutta.
"Argentiinan yhteiskunta ja laki ovat antaneet tehtävän
"tulla vaatimaan oikeutta.
"Samalla
"on mahdotonta puhua tuhansista tapauksista,
"ja valitut tapaukset eivät voi kuvastaa koko..."
-Kansanmurhaa. -Kyllä.
Mitä mieltä olet?
Kuuntelen tarkasti tuomioistuimen virkailijan harmitonta proosaa.
Kuvittelen, miten tuhannet ihmiset täällä ja muualla haukottelevat
kuunnellessaan sinua.
Tämä ei ole näytelmä, Somigliana.
Eikä mikään tapauskertomus, Strassera!
Rauhoittukaa.
-Rauhoitutaan nyt. -Hyvä on.
Julio aloitti hyvin.
Kuulostihan se viralliselta, mutta samalla vankalta.
Eikö niin?
-Aloita puhumalla väkivallasta. -Niin. Ei.
Väkivallan historiasta Argentiinassa.
Ja sitten
sotilashallituksen reaktiosta.
-Julmasta reaktiosta. -Niin.
Salakähmäisestä.
-Ja raukkamaisesta. -Niin.
-Pidän siitä. -Samoin.
-Jatka. -Julma reaktio...
Kerro.
Anna lasit.
Ainoat, jotka voivat antaa luvan maavoimien tekemälle pidätykselle,
laivaston salaiseen keskukseen viemiselle
ja ilmavoimien ilmakuljetukselle, olivat sotilasjuntat.
"Viralliset raportit korvattiin syytöksillä.
"Kuulustelut kidutuksella ja perustellut tuomiot...
"Neron eleellä?"
Mitä?
-Neron ele? -Keisari Nero.
Peukalo alas.
Hyvä on.
-Sitä ei heti tajua. -Eikö?
Entä...
"Neron peukalo alas -eleellä."
-Kyllä. -Hyvä on. Jatka.
Katsotaanpa.
"Nyt kun Argentiinan kansa on saanut hallituksen
"ja laitokset haltuunsa,
"otan vastuun ja julistan sen nimissä,
"ettei sadismi ole poliittinen ideologia
"eikä sotastrategia, vaan moraalinen kieroutuma."
-Moraalinen kieroutuma? -Niin.
Eikö?
-Eksyimmekö aiheesta? -Moitteetonta.
-Niinkö? -Niin.
Hyvää iltaa.
-Julkkis saapui! -Olet...
-Saanko? -Kyllä, herra Kuuluisuus.
Mitä sanot?
Anteeksi.
Mitä tämä on?
Se poistaa kiillon, kuulemma.
Ei onnistunut.
Sinähän loistit.
Vai mitä?
Oikeudenkäynnissä alkaa tänään tärkeä vaihe.
Syyttäjä Julio Cesar Strassera pitää
yhdeksän entisen komentajan läsnä ollessa
puheenvuoron, jossa hän näyttää toteen
murhat ja muut vakavat rikokset, joista entisiä junttia syytetään.
Materiaalit osoittivat syyttäjän...
18. SYYSKUUTA 1985 - LOPPUPUHEENVUORO
Tuokaa vastaajat saliin.
Nouskaa.
Istukaa.
Käsittely julistetaan avatuksi,
jotta syyttäjä voi täyttää velvollisuutensa.
Haluamme osapuolien ottavan huomioon,
ettei tuomioistuin siedä minkäänlaisia keskeytyksiä
puheenvuoron aikana.
Samalla kehotamme kaikkia läsnäolijoita
noudattamaan käyttäytymissääntöjä,
jotka tuomioistuin on määritellyt ja ilmoittanut.
Herra Strassera, on syyttäjän puheenvuoron aika.
Olkaa hyvä.
Arvon tuomarit,
Argentiinan yhteiskunta
sekä yleismaailmallinen lainopillinen velvoite
ovat uskoneet minulle
arvokkaan tehtävän vaatia oikeutta tuomioistuimen edessä.
Asiaa vaikeuttavat monet tekijät.
Siviililaista puuttuu määritelmä,
joka vastaisi ulottuvuudeltaan rikosta,
jota tämä oikeudenkäynti koskee.
On myös mahdotonta käsitellä tuhansia tapauksia yksitellen.
Sen takia olen esittänyt
näiden 17 viikon aikana ainoastaan 709 tapausta,
jotka eivät kuitenkaan kuvasta
uhrien todellista, karmivaa määrää,
joka johtuu suurimmasta kansanmurhasta
nuoren valtiomme historiassa.
Väkivalta rehotti koko maassa,
kun kolme vastaajaa päätti jälleen kerran
asevoimien nimissä
kaapata vallan voimalla kansan tahdosta välittämättä.
Miten valtio reagoi vallankaappauksen jälkeen
kumouksellisiin sisseihin?
Tarvitsen sen kuvaamiseen vain kolme sanaa.
Reaktio oli julma, salakähmäinen ja raukkamainen.
Sissit sieppasivat ja tappoivat.
Miten valtio taisteli vastaan?
Se sieppasi, kidutti ja tappoi paljon suuremmassa mittakaavassa.
Ja mikä pahinta, oikeusjärjestelmän ulkopuolella.
Ja sen jälkeen
seurasi paljon vakavampia asioita.
Kuinka moni sorron uhri syyllistyi laittomuuksiin?
Kuinka moni oli viaton?
Emme saa tietää sitä koskaan, eikä se ole uhrien vika.
Kun oikeusturva ohitettiin, horjutettiin oikeuden perusteita.
Syytökset syrjäyttivät viralliset raportit.
Kidutus syrjäytti kuulustelun.
Ja tuomio jaettiin Neron peukalo alas -eleellä.
Niiden monien velkojen joukossa,
joita tämä raukkamainen järjestelmä aiheutti yhteiskunnassamme,
on yksi, jota ei voi hyvittää.
Toistan sen.
Lainmukaisen tuomion puuttuminen ei ole pelkkä muodollisuusseikka.
Se on perustavanlaatuinen asia ihmiskunnan arvokkuuden kannalta.
Sen hylkääminen johti esimerkiksi tähän:
Henkilö siepattiin, koska hänen uskottiin kuuluvan PAF:ään,
eli peronistien asevoimiin.
Tosiasiassa hän kuului AFP:hen,
Argentiinan psykiatrien liittoon.
Onko kenelläkään oikeutta antaa Adriana Calvo de Laborden
synnyttää käsiraudoissa ja silmät sidottuina poliisiauton takapenkillä
voimatta pidellä lattialla makaavaa
vauvaansa?
"Emme salli kuoleman kulkevan Argentiinassa vapaasti.
"Hitaasti, jotta emme huomaisi,
"kauhun koneisto levitti vääryyttään pahaa-aavistamattomien
"ja viattomien parissa."
Tämän lausui amiraali Emilio Eduardo Massera
marraskuun 2. päivänä vuonna 1976 laivaston teknillisessä korkeakoulussa.
Juuri silloin samaisen koulun upseerien tiloissa
Cecilia Inés Cacabelos makasi matolla.
Hän oli 16-vuotias.
Hänellä oli side silmillä ja kädet käsiraudoissa.
Hänet oli pidätetty hänen sisarensa antamien tietojen avulla,
sillä sisarelle oli vakuutettu, että Ceciliaa vain kuulusteltaisiin.
Sisar luuli pelastavansa hänet.
Cecilia Inés Cacabelos on edelleen kadoksissa.
Soveltakaamme nyt sodan teoriaa, josta vastaajat niin pitävät.
Voidaanko puolustuskyvyttömän sieppaamista
nimettömän jengin toimesta
pitää sotatoimena?
Onko sotatoimi kiduttaa ja tappaa ihmisiä,
jotka eivät voi laittaa vastaan?
Onko sukulaisten pitäminen panttivankeina sotatoimi?
Ovatko vastasyntyneet
sotilaskohteita?
Tämä käsittely
on tarkoittanut niille, joille se kokemus on tuskallisen tuttu,
laskeutumista ihmissielun synkkiin syövereihin.
Siellä kurjuus, halventaminen ja kauhu
ulottuvat syvyyksiin, joita on vaikea kuvitella etukäteen
ja ymmärtää jälkikäteen.
Dante Alighieri Jumalaisessa näytelmässään
säästi helvetin seitsemännen piirin väkivaltaa käyttäneille.
Niille, jotka vahingoittavat muita voimakeinoilla.
Samassa helvetissä
hän upotti kiehuvaan, vastenmieliseen verivirtaan
tietynlaiset tuhoon tuomitut, joita hän kuvaa näin:
"Tyrannit syyllistyivät verenvuodatukseen ja ryöväämiseen.
"Täällä he vaikertavat säälimättömiä väärintekojaan."
Sen kaiken takia tämä oikeudenkäynti ja tuomio ovat tärkeitä
ja tarpeellisia Argentiinan kansalle,
johon on kohdistunut hirvittäviä rikoksia.
Niiden kauheus tekee koskemattomuuden ideasta hirviömäisen.
Ellei argentiinalaisten moraalin taju ole muuttunut alkeelliseksi,
kukaan ei voi sallia sieppauksen, kidutuksen ja murhan
muuttuvan poliittisiksi teoiksi.
Tai "taistelun sivuvahingoiksi".
Nyt kun Argentiinan kansa on saanut hallituksen
ja instituutiot haltuunsa,
otan vastuun julistaa sen nimissä,
ettei sadismi ole poliittinen ideologia
eikä sotastrategia, vaan moraalinen kieroutuma.
Tämä oikeudenkäynti ja tuomio, jota vaadimme,
kertoo, että haluamme rauhan, joka ei perustu unohdukselle,
vaan muistamiselle.
Ei väkivallalle, vaan oikeudelle.
Tämä on tilaisuutemme.
Se voi olla viimeinen.
Arvon tuomarit,
haluan tietoisesti luopua
omaperäisyydestä lopettaessani puheenvuoroni.
Tämä lainaus ei ole minun,
sillä se kuuluu koko Argentiinan kansalle.
Arvon tuomarit.
"Ei koskaan enää."
Erinomaista. Hyvä.
Hiljaisuus saliin.
Paskiaiset!
Senkin paskiaiset!
8. JOULUKUUTA 1985 - TUOMIO
(PÄIVÄ ENNEN) TUOMIOTA
Hyvää iltapäivää.
Ei vielä uutisia.
Ilmoitamme kyllä heti.
Onko uutisia?
Ei.
Minulla on.
-Törmäsin heihin. -Tuomareihinko?
Niin.
He ovat pizzalla.
-Seurasitko heitä? -Kyllä.
-No mitä? -Mitä?
-Mitä uutisia? -Olin ulkona. En kuullut.
Näit jotain. Olivatko he hilpeitä vai huolissaan?
-Ole tarkempi. -Selvä.
He menivät sinne kahdelta.
He istuivat alas. Viiksiniekka ja Tumma pöydän päissä.
Nuori ja Rillipää istuivat Pätkää ja Laiheliinia vastapäätä.
Jokainen tilasi oluttuopin.
Viiksiniekka tilasi tosin viiniä.
Tai ehkä limsaa.
Kaksi pizzaa. Yksi sipulilla, toinen chorizolla.
Ei noin tarkkaan.
-Käskit kertoa tarkasti. -Mene asiaan.
Hyvä on.
Nuori sai yhtäkkiä idean.
Kaikki kuuntelivat.
Viiksiniekka pudisti päätään.
Sitten hän sytytti tupakan
ja kuunteli vakavana.
Rillipää katsoi häntä.
Hän iski silmää.
Tumma mies
kirjoitti jotain serviettiin.
Hän allekirjoitti sen,
sitten muut myös.
Tuomiot ovat servietillä.
Siinä kaikki.
Rillipää sanoi jotain vaikuttavaa,
laittoi servietin pois. Sitten lähdin.
-Lähdit? -Niin.
-Tuomita se, mikä pitää. -Niin.
Oikeudenkäyntien pitäisi jatkua...
-Tulen kohta. -Kerro miten.
Miksi olet täällä, Strasseran poika?
-Ostan jotain. -Haluatko tikkarin?
Hyvä on.
Kaksi näitä ja tikkari pojalle.
Vakoilijat eivät syö näitä.
Kuunnelkaa.
Minulla on tärkeää tietoa.
-Päätös on tehty. -Servietillä.
-He allekirjoittivat. -Hän kertoi.
Te tiesitte jo.
-Eli emme tiedä mitään. -Tiedämme.
-Päätös tehtiin. -Entä rangaistukset?
En tiedä.
Haloo.
Puhelimessa.
Kansakunta haluaa tietää.
Mitä arvelette tuomiosta?
Oikeudenkäynti ei saa muuttua näytelmäksi.
Todistajien ei pidä pelätä.
Yskikää.
Hyvä. Vietätte yön täällä.
Katsopas, kuka tuli.
Kansallissankari.
-Anteeksi, etten voi nousta. -Näytät upouudelta.
Kiitos morfiinin.
Et tiedäkään,
mitä meiltä on jäänyt kokematta.
-Mitä? -No, kerro.
-Tulitko ottamaan osaa? -En tiedä, mitä tarkoitat.
Älä viitsi.
Tuomiot.
Piristä minua.
Odotamme yhä. En tiedä niitä.
Saatan kuolla tänään.
En voi kertoa kellekään.
Kerro nyt.
Mitä haluat tietää?
Kaiken. Voitimmeko vai emme?
Voitimme.
Linnatuomiotko?
Saivatko kaikki elinkautiset?
Kyllä, joka ikinen.
-Ilmavoimatkin? -Kyllä.
Totta kai.
He tappoivat puolet kansasta. Kuka voisi uskoa,
etteivät he tienneet siitä?
-Vai mitä? -Niin. Naurettavaa.
Tartu käteeni.
Kiitos sinulle.
JUNTTAOIKEUDENKÄYNNIT - TUOMIOT MUUTAMAN TUNNIN PÄÄSTÄ
-Miten voit? -Hyvin.
Tässä.
Vastaa sinä.
Haloo.
Kyllä.
-Ei, hän on hereillä. -Kuka?
Niinkö?
Ai niinkö?
Annan hänelle. Tuomiot on julistettu.
Haloo.
Minulla on tietoja tuomioista.
Kerro.
Älä keskeytä, kun luen ne sinulle.
-Ei ole mitään sanottavaa. -Odotetaan ensin perusteluita.
Miksi? Tiedän, mitä he sanovat.
-Et tiedä. -Tiedän.
-Siihen on oltava syy. -Ei ole.
Vannon sen. Todisteet ovat vankat.
He näkivät ja lukivat ne.
Niitä ei voi tulkita toisin.
En tiedä. Odotetaan.
-Hei, isä. -Hei.
Miten se meni?
Huonosti.
-Miten niin? -Se meni huonosti.
-Oletko tosissasi? -Olen.
Mitä tapahtui?
Graffigna, Anaya, Lami Dozo ja Galtieri vapautettiin.
-Mitä? -Kuulit oikein.
Entä muut?
Agosti sai 4,5 vuotta. Yhtä tyhjän kanssa.
Lambruschini kahdeksan.
Entä Viola?
-Viola sai 17 vuotta. -17?
Se vanhus ei elä niin kauan.
Entä Massera?
-Elinkautinen. -Niinkö?
Hienoa, isä!
-Videla? -Elinkautinen.
-Lähetitkö Videlan vankilaan? -Kyllä.
-Loppuiäksi? -Sitä elinkautinen on.
-Masseran myös. -Kyllä.
Mahtavaa, isä!
Kyllä.
Etkö voi muille mitään?
Kyllä.
-Voimme valittaa. -Laita kaikki vankilaan!
Äiti! Vero! Isä lähetti Videlan vankilaan!
-Julio. -Mitä?
Mitä sinä teet? Tule nukkumaan.
En, minulla on paljon töitä tehtävänä.
LAKISÄÄTEINEN VELVOLLISUUS...
VALITAMME TUOMIOSTA...
Junttaoikeudenkäynti oli ensimmäinen kerta historiassa,
kun siviilioikeus tuomitsi sotilasdiktatuurin.
Oikeudenkäyntiä seuranneista koskemattomuuspykälistä huolimatta
vaateet muistamisen, totuuden ja oikeuden puolesta jatkuivat.
Oikeudenkäyntien edetessä yli tuhat ihmistä on tuomittu
rikoksista ihmisyyttä vastaan. Tuhannet kanteet ovat vielä kesken.
Vuodesta 1983 lähtien Argentiinassa on vallinnut
demokratia.
Tekstitys: Kati Karvonen
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen