Downloaded from YTS.MX
KOMEDIÁLNÍ SPECIÁL NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mívali jsme zlatýho retrívra. Jo. Znáte mě, víte, že nejsem rasista.
Ale všichni víme, že to je bělošskej pes.
V tomhle nejedu.
Sexting. Když jste dyslektik a sextujete, máte problém.
Chodil jsem s jednou feministkou.
NATOČENO V PROSINCI 2021 V COMEDY CELLAR V NEW YORKU.
Sextovali jsme. Chtěl jsem ji vzrušit, ale taky ukázat, že jsem s ní.
Jednou jsme sextovali a ona psala: „Jak mě ojedeš?“
„Jako bys měla mít stejnou mzdu.“
DIVÁCI NEZNALI VYSTUPUJÍCÍ
Díky moc, lidi.
No tak, lidi, zatleskejte Philovi Hanleymu.
To je ono.
Vím, že jsem řekl, že je Phil poslední komik.
Taky ale říkám,
že když jdete do Comedy Cellar,
děláte dobře, protože nikdy nevíte, kdo se zastaví.
Dámy a pánové, přivítejte Azize Ansariho. Přivítejte ho.
Děkuju.
Díky.
To snad ne!
Ty jo. Díky. To je něco.
Tyhle výstupy mám moc rád.
Netušili jste, že tu budu. Nevíte, co budu dělat.
Mohl bych tu deset minut smrdět, pak jít domů
a vlastně bych se ani nestyděl.
Pořád dost dobrý, ne?
Jo!
Mám rád divadelní představení a vůbec,
ale občas se člověk vrátí, aby soupeřil s kuřecími křidýlky.
Je fajn tu být, zase v New Yorku.
Už tady nežiju, žiju v Londýně.
Jo. Mám to tam rád, ale je fajn být zas v New Yorku.
Vidím, že mě tu mají rádi, občas možná až moc.
Tuhle jsem byl v restauraci. Byla tam fronta.
Všem kontrolovali covid pasy a podobně.
Přišel jsem na řadu a týpek: „Azizi, ty seš v pohodě. Pojď dál.“
Tak říkám: „Ne!
Zkontroluj mi pas.
Nejdu na večeři s Kyrie Irvingem a Nicky Minaj.
Těch deset sekund zvládnu. Prosím.“
Sedíme blízko u sebe. Ukazovali jste své covid pasy? Jo.
Nebo snadno sehnatelné falešné covid pasy.
Kdo tyhle věci navrhl?
Můžeme mít ty lidi, co navrhli McDonaldu dílky do Monopoly?
Ty byly zabezpečený líp.
Byly tam hologramy a vůbec. Jdete do McDonaldu
a oni: „Tohle není Pennsylvania Avenue. Táhněte.“
V týmu covid pasů to bylo takhle: „Bílý papír, černé písmo. Hotovo, Jime.“
Teoreticky jsme očkovaní všichni, že?
Máme očkovaných asi 96 % doktorů,
mám pocit, že když teď nechcete vakcínu, jste jako běloch s dredama.
Jo, někdo vám určitě řekne, že je to fajn nápad…
ale lidi kolem vás brzy nebudou moct dýchat.
Byl jsem v Londýně a dostal jsem dávku AstraZenecy.
Pak jsem musel letět do LA.
Volal jsem doktorovi, jestli si dát Johnson & Johnson.
Tak prý ano, ať jsem plně očkovaný.
Tak jsem dostal Johnson & Johnson. A nedávno ještě posilovací dávku.
To byl Pfizer.
Takže toho mám fakt dost.
Jsem jako písnička od DJ Khaleda, kde je toho až moc.
„A další.“
Lidi ale do neočkovaných pořád šijou.
Co to bylo za fotbalistu? Aaron Rodgers. Jo.
Co si o něm myslíte?
- Jebat ho. - Jebat ho!
Lidi ho nenávidí. „Je to debilní idiot!“
No jasně, jen klid.
Je to fotbalista.
Četl nějaké články, byl skeptický a něco si zjistil.
Překvapuje vás, že došel k chybnému závěru?
Fakt jste čekali, že tomu přijde na kloub?
Mysleli jste, že Fauci přijde s tím, že zrovna volal s Aaronem Rodgersem?
Chudák.
Všichni jsme byli na střední
a dělali si legraci ze zadáků, že nedávají testy.
„Seš blbej, Aarone. Blbej.
Nic nevíš, že ne? Seš blbeček.“
Vydělává si tím, že ho mlátí do hlavy.
Můžeme mu dát pokoj?
Asi trochu lhal.
Ptali se ho, jestli je očkovaný. A on „Já…
Jsem imunizovaný. Já…
Doktor mi dal prášky z Jamba Juice a…“
Při některých rozhovorech působil dost arogantně.
Pořád plácal, jak mu to kriticky myslí.
Ale ne.
Že by na to šel vědecky?
„Otázka: Mám se očkovat? Hypotéza: Asi ne.
Sběr dat: Poslech podcastů a rozhovory s podivnými doktory.
Závěr: Rozhodně ne.“
Ale nemyslím si, že je to idiot. Ani on, ani Nicki Minaj, ani nikdo jiný.
Tohle tady tvrdit nebudu.
Uvízli v jiném uvažování než vy.
Víte, co tím myslím?
Když jsou podle vás idioti, jen jinak uvažujete.
Vím o všem, co byste mi teď řekli.
„Troubové si berou koňský léky.“
Jasně, technicky vzato ten lék můžou užívat i lidé.
Ano, nejsou důkazy, že pomáhá na covid,
ale když řeknete, že berou lék pro koně, děláte to ještě horší. Nevím.
Musíme začít být empatičtí.
Všichni vězíme ve svých malých světech.
Dokud nezjistíme, jak se spolu zase bavit,
je jedno, o jaký problém půjde. Nevím, jak to řešit.
Možná pár dní sledujte to, co sledují oni.
Uvidíte, o co jde.
Ale nepřehánějte to.
Koncem týdne byste mohli tvrdit, že je Fauci pedofil.
Jen říkám, že strategie vysmívání se lidem nezabere.
Znáte ta videa vysmívající se antivaxerům?
Lidi berou jejich tweety, vždycky to má stejný průběh.
Jsou tam tweety jako: „Covid je lež. Roušku nosit nebudu.
Seru na zákazy. Už to všechno otevřete.
Bože, jsem pozitivní. Jsem v nemocnici.“
A jeho bratranec pak píše: „Zemřel.“
A osoba, co udělala to video jen…
Jasně, tohle pomůže.
Můj strejda nebyl očkovaný a zemřel.
Je to smutný.
Táta ho čtyři dny předtím přemlouval, aby se očkoval, ale on nechtěl.
Fakt smutný. Táta má spoustu sourozenců.
Mluvil jsem s tetou a ta nemůže uvěřit, že jeden z nich zemřel.
Lámalo mi to srdce. Slyšel jsem jí to v hlase.
Cítila, že tomu, co se stalo, se dalo zabránit.
Nemyslím si, že je strejda idiot, jasný?
Myslím, že ho sejmula věc, kterou jsme stvořili.
Kultura, kde je tok informací naprosto zkorumpovaný.
Vezměte si největší společnosti světa. Vydělávají na informacích.
Takže lidi vydělávají na dezinformacích.
Proto je tu tolik skepse. Lidi na ní vydělávají.
Lidi vůči lékařům obvykle tak skeptičtí nejsou.
Vzpomeňte si, co jste dělali, protože vám to řekl doktor.
Na nic jste se neptali.
Koukněte na Ice Cubea. Ice Cube se nechce očkovat.
Měl točit film jménem Oh Hell No, tedy Sakra ne, který ale neuvidíme.
Měl se očkovat, ale neočkoval se.
Víte ale, co je divný?
Pár měsíců před pandemií si Ice Cube nechal provést kolonoskopii.
Víte, co je kolonoskopie?
Ice Cube šel k doktorovi.
A doktor řekl: „Máte problém se střevy, musíme provést kolonoskopii.“
A on na to: „Co je to?“
A doktor: „No, radši se posaďte, Ice Cube.
V podstatě musíte vypít čtyři litry tekutin
a vysrat úplně všechno, co můžete. Pročistíte se.
Další den přijdete, my vás uspíme a nacpeme vám do prdele gumovou hadici.
Ta má na konci kameru,
pár hodin vás takhle budeme natáčet, uvidíme, co se děje, provedeme testy.
Až bude po všem, probudíme vás.“
A Ice Cube:
„Tak jo. Dělejte, co musíte.“
Neplácal sračky, jako to dělá teď.
Nevykládal, že tomu všemu nerozumí.
Netvrdil, že jde o jeho prdel a má svá práva.
Byl mimo a kolem něj stáli čtyři cizí lidí.
Říkali si, že mají problém,
ale on na to, že to zvládnou.
Byli tam celý hodiny. Hodiny!
Co dělali? Natáčeli speciál?
Odehrává se druhý Dámský gambit v jeho tlustým střevě?
Nevím, jestli měl Ice Cube kolonoskopii,
ale…
je…
Je mu přes 45 let. Měl by ji podstoupit.
Jde o screeningovou kolonoskopii proti rakovině tlustého střeva.
Snad je ten můj vtip pravda.
Jedna parádní věc.
Po lockdownu a tom všem se spousta lidí postavila sama za sebe.
Ohledně práce, přehodnotili soukromý a pracovní život.
Říkali: „Hele, jestli mi pořádně nezaplatíte,
nedáte mi benefity, tak odejdu.“
A společnosti na to: „Jasně, dobře. Tak ahoj.
Přijmeme někoho jiného. Ten nebude tak dobrý
a celý svět bude o něco víc na hovno.“
A tak to teď je, že?
Všechno je o něco víc na hovno.
Nikde není dost personálu.
Všichni pořád tvrdí, že jsou v práci první den!
Dokonce i dnes tady je to trochu víc na hovno.
Není dost personálu, víte, jak to myslím?
Všechno je víc na hovno. A víte co? My si to zasloužíme.
Ty lidi jsme brali jako samozřejmost.
Všichni makali, ale moc jim neplatili.
Pořád jim moc neplatí a bereme je jako samozřejmost.
Samozřejmě je zneužívají. Všichni víme, že s nimi vyjebávají.
Zamyslete se. Jak můžete prodávat cheeseburger za 99 centů?
Jak to můžete dělat? Když vám dám 99 centů a budu chtít cheeseburger, co uděláte?
Vyjebávají se všema. Od týpka na jatkách, po týpka, co vám ten burger prodá.
A musíte uznat, že neexistuje nic jako nekvalifikovaná práce.
Když jdete do Wendy's a vše jde podle plánu,
jsou tam kvalifikovaní lidé…
Protože v dnešní době tam jdete a ve zmrzlině máte kuřecí nuget zdarma.
Podporuju lidi, co stávkují a podobně.
Bože, snad je přijmou zpátky a pořádně je zaplatí,
protože teď je to fakt drsný.
Byli jste teď někdy v Chipotle v Pensylvánii?
Je to drsný. Jako by Chipotle mělo covid.
Vejdete a tam dva týpci…
„Podej mi hrášek!“
A když se zeptáte, jestli můžete dostat guacamole navíc?
„Žádný guacamole nemáme!
Je nedostatek avokáda a týpek, co nám dělal guacamole, skončil.
Vydělává si teď 50 000 dolarů ročně natáčením videí na TikTok!“
Někdy si říkám, jestli to v práci nekazím.
Nemluvím o stand-upech, ale o širším měřítku. Kdykoli čtu noviny,
vidím článek o tom, jak nějaký herec za stovky milionů dolarů
prodal firmu, která neměla nic do činění s jeho oborem.
V tomhle já nejedu. Nemám vlastní pití. Nemám řadu přípravků pro péči o pleť.
Péče o pleť? To by mi šlo.
Jsem Ind. Mám dobrou pleť. Bělochy bych mohl podvést.
„Jde o kokosový olej z vesnice mé prababičky. Tohle…
Takhle si udržuji mladickou zářivou pleť.“
Kamarádi v oboru jsou na to žhaví. Chtějí si taky něco urvat.
Nikdo nechce vytvořit The Chronic.
Všichni chtějí vyrábět sluchátka Beats by Dre.
Viděli jste rozhovor s Drakem? „Drakeu, jak to vypadá s novým albem?“
„S novým albem? Co můj nový systém zdravotnictví?
Jo, po celé zemi otvírám nemocnice OVO.
Máme sestry v OVO oblečení a nejlepší doktory.“
Složil jsem o nich všech písničku. Já vás vidím.
Jako komik docela ujdu. Podnikatel jsem ale hroznej.
Tady nahoře jsem teď zadarmo. Kevin Hart by tu zadarmo nebyl, jasný?
Kdyby tu teď byl Kevin,
živě by se to přenášelo na jeho novou sekačku nebo tak někam.
„Spojil jsem síly s přáteli z John Deere. Kdykoli budete sekat trávu,
objeví se můj hologram se stand-up speciálem.
Jmenuje se Kevin Hart, tohle je šílený, dělám stand-up, když ty sekáš trávu!“
Já ty lidi nesoudím, ale pro mě to není.
Jednu dobu jsem měl pocit, že je toho moc.
Byl jsem úplně mimo. A na party jsem narazil na Franka Oceana.
Ptal jsem se ho, jak to dělá.
Skoro žádný rozhovory, skoro žádný turné a hudbu vydává, jen když fakt chce.
Jaký má tajemství?
On řekl: „Chlape. Musíš se smířit s tím, že míň vyděláváš, to je všechno.“
Tak říkám: „Ty vole.
Říkáš, že mám míň vydělávat?
Tak to mě nikdy nenapadlo.“
Ale udělal jsem to.
Mám to pořád stejně, nedělám moc věcí.
Dělám jen věci, na kterých mi fakt záleží.
A Frank…
Frank má svoji kolekci šperků, tak nevím.
Asi změnil názor.
„Do prdele, až moc jsem si zvykl nevydělávat!“
Posledně jsem byl v New Yorku těsně před volbami.
Byla to zajímavá doba. Všichni překypovali energií.
Všichni říkali: „Musíme něco udělat!
Musíme zastavit Trumpa a zachránit planetu!
Musíme dělat, co můžeme!“
Trump prohrál a všichni: „Dokázali jsme to!
Udělejme ze světa lepší místo!“
Jsem zpátky po dvou letech a je to tu pořád stejně posraný.
Jako bychom ho už jen nesledovali na Twitteru.
Už ho tolik nevidíme, chápete, co myslím?
Neříkám, že jsou s Joem Bidenem stejní.
Dejte mi pokoj, já to chápu. Jo, infrastruktura, já vím.
Jen si říkám, co se to s námi stalo. Co se stalo s tou energií?
Proč ji teď nemůžeme vyvolat?
Proč neříkáme: „Musíme pomoct lidem po covidu.
Tolik lidí je na tom špatně.“
Ne, tohle nikdo nedělá.
Lidi jen říkají: „Kéž bych dal víc peněz do krypta.“
„Matthiasi, jdeš večer na tu akci? Je to rychlovka, spolupráce
mezi Travisem Scottem, Citibank a čokoládovnami.
Prodávají limitovanou edici sušenek
navrženou mladými umělci.
A když půjdeš, dostaneš kabelku
s tričkem z limitované edice navrženou novými ekologickými značkami.
Když dojdeš domů, ta kabelka se změní v NFT,
to NFT začne hrát hudbu a všechno je to udržitelný.“
Víte, kdo je horší než Trump?
My všichni, kolektivně, celá lidská rasa.
Když se na nás podíváte z odstupu, jsme docela sráčové, že?
Co vidíte, když se podíváte z odstupu? Vidíte tak 30 lidí.
Dvacet je celkem v pohodě, deset si říká:
„Nemáme čistou pitnou vodu ani nic jinýho. Je to těžký.“
A těch zbývajících 20?
„No, žijete dost daleko, nevím, co ode mne vlastně chcete.
Vy ke mně vlastně nepatříte.
Jasně, chápu vás,
ale před šesti minutami jsem si telefonem objednal nákup a není tady, takže…
Já mám taky hlad.
Taky mám svý problémy. Tuhle jsem pral povlečení na deku.
Pak jsem tu deku povlíkal. Znáte to?
Povlíkáte ji a zjistíte, že jsou knoflíky na druhý straně,
a musíte to celý řešit zase znovu. Perspektiva.“
Když se podíváte z odstupu, je to děs.
Když se zamyslíte nad utrpením a chudobou,
nad hladem a smrtí, kterou tolerujeme, protože ji nevidíme.
Dokonce i v naší zemi.
Bezdomovci a podobně. To vše by se dalo napravit.
Víte, jak to vím?
Protože před dvěma lety začali lidé v bohatých zemích umírat na jistou nemoc.
A co jsme udělali?
Zavřeli jsme na dva roky celou Zemi!
Úplně všichni jsme každý den seděli doma na prdeli.
Ani jsme nepracovali.
„Nechoďte do práce! Každý týden vám pošleme peníze!“
„Cože? Co když to neskončí?“
„Budeme dál týdně posílat peníze!“
„Co když to bude na půl roku? Na rok?“ „Budeme posílat peníze! Zůstaňte doma!“
„To máte tolik peněz?“ „Ano, zůstaňte doma!“
Tolik peněz máme.
Tam venku je chlap, co se ptá, jestli má někdo dolar navíc.
Všichni máme dost. Jen mu nic nedáme.
Proč ty problémy nechceme vyřešit? Jednak se nás to nedotýká.
A jednak to nemá obsah.
Potřebujeme obsah.
Proč byli kvůli Trumpovi všichni tak mimo?
Protože dodával obsah.
Říkejte si o něm, co chcete, ale dodával úžasný obsah.
Hned první den vypálil: „Nesnáším Mexičany.“ A já: „Ty vole!
Tohle je mnohem lepší než Obamovy proslovy.“
Jasně, je to děs, ale je to fascinující.
Proto mě matou lidi, co řvou: „Jebat Joea Bidena.“
Jakože proč? Já ho ještě ani neviděl.
Co vás tak štve? Kde je obsah?
Jak jednou málem spadl? O čem to mluvíte?
Nenávidíte Kamalu Harrisovou? Já ji ani neviděl.
Nadchlo mě, že je Indka.
Máme víc záběrů Bigfoota než Kamaly Harrisové.
Ta paní…
Nikdy jsem ji neviděl. Na začátku byl kousek obsahu,
kdy říkala: „Dokázali jsme to, Joe!“ A pak zmizela.
Zmizela jako původní máma z Fresh Prince.
Musíte mít obsah.
Když nemáte obsah, nemáte internet. Bez internetu nemáte kulturu.
Kultura rozhoduje, co nakonec děláme.
Mluvil jsem o docela nudných věcech.
V našem systému by to nefungovalo. Řekli byste třeba:
„Kdybychom v rozvojovém světě čistili vodu, mohli bychom…
Lidé v podstatě pořád otročí, kdybychom mohli…
Timothée Chalamet hodil bubble tea na Asiata v parku.“
„Počkej, cože?
Proč to udělal?
Nemá rád Asiaty?
Tak proč pije bubble tea? Ten pochází z Asie.
Co jsou zač ty želatinový koule v bubble tea?
Mám spoustu otázek.“
Další den vydá Chalamet prohlášení.
„Bože. Všem bych chtěl říct, že jsem ten bubble tea nehodil schválně.
Šel jsem parkem, uklouzl jsem
a ten bubble tea mi vyletěl z ruky. Zasáhl toho muže do obličeje.
Necítím zášť vůči němu ani nikomu z asijské či jiné komunity.
Velice se omlouvám.“
„Já věděl, že je to dobrák.“
Za dva dny prosákne video s Chalametem.
On neuklouzl.
Zaklonil se a pak na něj vletěl.
„Do prdele, co to? Viděls to video?“ „Jo, je to fakt děs. Neuvěřitelný.“
„A ten dnešní článek?“ „Cože?“ „Vyšel další článek.“ „A co se tam píše?“
„Zřejmě to nebyl Chalamet. Byl to nějakej hipster
a oni udělali deepfake, aby vypadal jako on.“
„To myslíš vážně?“ „Jo.“
„Takže bude v Duně 2?“ „Nevím.“ „Co budeme dělat?“
„Budeme to dva týdny sledovat a mluvit o tom každý den,
i když to nemá vliv na naše životy.“
Tohle jsme my.
Žijeme teď jen ve vláknech s komentáři.
Nepřipadá vám to jako posledních deset let?
Vtáhne nás jedna taková smyčka, jsme v ní pár týdnů,
dostaneme se ven a je tu další.
Soustředíme se na věci, které nakonec stejně vyšumí.
Proto mě překvapuje, když lidi říkají: „Ve vakcíně je čip, udělá ze mě robota.“
To si neuvědomujete, že už nás dostali?
O jak moc víc ještě můžeme být roboty?
Nevíte všechno o všem, co kdo kdy řekne?
Víte, dostali nás už dávno.
Společnosti, co na tom vydělávají, myslí i 50 kroků dopředu.
Jsou prohnanější, než si myslíme.
Třeba Čína. Čína neřekne:
„Pracujeme na rozeznávání obličejů. Dejte nám svůj obličej.“
Ne, všichni by řekli: „Zapomeň, Číno. Nic nedostaneš. Můj obličej, moje práva.“
Čína řekne něco jiného.
Čína se zeptá: „Chceš vědět, jak budeš vypadat, až budeš starý?“
„Já? Až budu starý?
No jasně. Co mám udělat?“ „Nahraj svůj obličej.“
„Paráda. Tady ho máte!“
Zatleskejte, jestli máte pocit, že jste moc na telefonu nebo internetu.
Pokud to tak je, tleskejte.
Já tleskám s vámi. Byli to skoro všichni.
Naprosto to chápu.
Zkoušel někdo osekat čas, který tráví na telefonu nebo internetu?
Zvedněte ruku, pokud jste se snažili to alespoň omezit.
- Co jste dělala? - Nastavila jsem časové omezení.
Časové omezení. To znám. Trik na čas před obrazovkou.
Vyskočí upozornění: „Dosáhli jste limitu.“
A vy řeknete: „Zmiz, pokračuju dál!“
Tohle nefunguje. Co jste ještě dělali?
Kdo dělal něco jiného, ať zvedne ruku. Co ještě? Co vy, pane?
- Smazal jsem Instagram. - Smazal Instagram. Jo, zkoušel jsem.
Před sedmi lety jsem z telefonu všechno smazal.
Ty účty pořád mám, ale nejsem tam já, jen nějaká paní.
Ale něco jsem cítil. Víte, co myslím?
Cítím to už dlouho.
Udělal jsem ty věci, o kterých mluvíte, a pak jsem šel dál a ještě dál.
Konečně se cítím o něco líp.
Víte, co jsem musel udělat? Přidal jsem se k véčkařům.
Véčkaři. Je to extrém, ale něco vám řeknu.
Vrátí se vám klid.
Vidíte skrz mlhu. Můžete jít, kam chcete.
Jen si musíte přesně opsat popis cesty, než vyjdete z domu.
Někdy je těžký se vymotat.
Na té věci nejde dělat vůbec nic.
Můžu lidem volat a psát, a když jim chci napsat…
Když píšu, tak musím chtít hodně moc, protože to dost trvá. Jedu na T9.
Musel jsem se toho vzdát. Bylo toho na mě už moc.
Vzpomínám si, že jednou… Možná se vám stalo něco podobného.
Telefonoval jsem s mámou,
v té době jsem měl smartphone, měl jsem ji nahlas a mluvil jsem s ní.
A pak jsem najednou četl něco na internetu.
A ona se ptá: „Co děláš? Posloucháš mě vůbec? Ty něco čteš?“
A já říkám, že ano.
Ptá se, co čtu.
Tak říkám:
„Deset věcí, bez kterých nemůže žít Sean Paul.“
A ona: „Cože? Jsem tvoje matka. Teď s tebou mluvím, to není moc hezký.“
„Chceš slyšet některou z těch věcí?“
Minulý týden jsem byl doma a procházel jsem krabice.
Našel jsem starou videonahrávku. Jsem na ní já před 20 lety.
To jsem dělal stand-upy jen pár týdnů.
Jeden kluk z NYU o mně točil dokument, bylo to divoký.
Byl jsem u sebe na koleji a psal vtipy do zápisníku.
Jel jsem autobusem NYU do parku Washington Square.
Procházel jsem parkem na MacDougalovu ulici,
pak po schodech tady a přišel jsem sem na jeviště.
Právě na tohle místo. Tohle je první místo, kde jsem vystupoval.
Pak mi došlo: „Páni. Přesně tohle jsem dělal dnes.“
Chápete? Byl jsem u sebe, psal jsem vtipy.
Došel jsem až sem do sklepa. Ohlásil jsem se manažerovi.
„Jsem tady.“
Kolik mám času?
Už mává, takže asi musím…
Oni chtějí přídavek!
Pokud vážně chcete přídavek,
docházejí mi kamarádi. Každý týden musím přivést tři lidi.
Já jsem Aziz. Přijďte… Kdy? Příští týden?
Příští týden. Řekněte, že jdete na Azize.