Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX STAND-UP KÜLÖNKIADÁSA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Volt egy golden retrieverünk.
Tudjátok, hogy nem vagyok rasszista,
de ilyen kutyája csak fehéreknek van.
Ne vegyél részt benne!
Szextingelés. Diszlexiásként ez elég nehéz.
Randiztam egy feminista nővel.
A FELVÉTEL 2021-BEN KÉSZÜLT, NEW YORKBAN.
Szextingeltünk. De ki akartam mutatni, hogy támogatom a feminizmust.
Küldött egy üzenetet: „Hogy fogsz megdugni?”
Én: „Mintha egyenlő bért érdemelnél.”
A FELLÉPŐK NÉVSORA NEM VOLT ISMERT.
Köszönöm szépen.
Gyerünk, nagy tapsot Phil Hanley-nek!
Ez igen!
Azt mondtam, hogy Phil volt az utolsó fellépő,
de ezért mondom azt, hogy a Comedy Cellarba jönni
mindig jó döntés, mert sosem tudhatják, ki ugrik be.
Hölgyeim és uraim, fogadják sok szeretettel Aziz Ansarit!
Köszönöm.
Kösz.
Ne már!
Hűha, köszönöm!
Atyaég!
Imádok így fellépni.
Lövésetek sem volt, hogy jövök, és azt sem tudjátok, mit adok elő.
Akár hülyeségeket is beszélhetek tíz percig, aztán leléphetek anélkül,
hogy rosszul érezném magam.
Elég jól hangzik, nem?
De!
Színházban is szeretek fellépni,
de néha jó érzés versenyezni a felszolgált kajákkal a figyelemért.
Jó itt. Jó visszatérni New Yorkba.
Már nem itt élek, hanem Londonban.
Nagyon tetszik, de szeretek visszajönni New Yorkba.
Itt mindig sok szeretetet kapok. Néha túl sokat is.
A minap étterembe mentem. Sorba kellett állni.
Mindenkitől kérték a védettségi igazolványt.
A sor elejére érve az őr azt mondta: „Aziz, te rendben vagy. Gyere be!”
Én azt mondtam: „Nem!
Nézd meg a védettségimet!
Nem Kyrie Irvinggel vagy Nicki Minaj-zsal jöttem vacsizni.
Van fölös tíz másodpercem. Légyszi!”
Közel vagyunk egymáshoz.
Tőletek elkérték a védettségit, ugye?
Vagy a könnyen beszerezhető hamis védettségiteket.
Öcsém, ki tervezte ezeket?
Miért nem a Mekis Monopolys ajándékkártyák tervezői csinálták?
Még azokat is nehezebb hamisítani.
Hologram meg minden szar van rajta. Bemész egy Mekibe.
Azt mondják: „Ez nem a Pennsylvania Avenue. Vidd ezt innen!”
A Covid-igazolványok tervezői: „Fehér papír, fekete tinta. Kész is, Jim.”
Elméletileg mind be vagyunk oltva, igaz?
Mostanra az orvosok 96%-a be van oltva.
Úgy érzem, ha most nem akarod beoltatni magad,
olyan vagy, mint egy raszta hajú fehér csávó.
Sokan mondják, hogy jó ötlet,
de rájössz, hogy a körülötted lévők nem fognak levegőt kapni.
Miután Londonban megkaptam az első adag AstraZeneca-oltást,
Los Angelesbe kellett mennem.
Felhívtam a dokim: „Beadassam a Johnson & Johnsont?”
Azt mondta: „Igen, akkor teljesen oltott leszel.”
Úgyhogy beadattam, és nemrég megkaptam a harmadik oltást is.
Pfizert kaptam.
Szóval sok minden történt.
Olyan vagyok, mint egy DJ Khaled-dal: sok minden van bennem.
„Még egyet!”
Sokan nyaggatják azokat, akik nem akarnak oltakozni.
Ki is az a rögbijátékos? Aaron Rodgers.
Mi a véleményetek róla?
- Kapja be! - Kapja be!
Mindenki utálja a csávót. „Az egy idióta!”
De nincs vész. Nyugalom!
Ő egy rögbijátékos.
Elolvasott pár cikket, kételkedni kezdett, ezért kutakodott egy kicsit.
Meglep titeket, hogy hibás következtetést vont le?
Azt hittétek, ő fogja megoldani a dolgot?
Hogy Fauci majd azt mondja:
„Most beszéltem Aaron Rodgersszel.”?
Szegény fickó.
Mintha a gimiben lennénk,
és azért savaznánk az irányítót, mert megbukott kémiából.
„Buta vagy, Aaron. Buta vagy.
Semmit sem tudsz, ugye? Butuska vagy.”
A csávó azért kapja a fizetését, ha eltalálják a fejét.
Legyünk vele elnézőbbek!
Hazudott egy kicsit, nem?
Megkérdezték tőle: „Be vagy oltva?” Erre ő: „Én…
Megerősítettem az immunrendszerem.
Az orvosomtól kaptam valami port a Jamba Juice-ból, és én…”
Néhány interjúban kicsit arrogánsnak tűnt, nem?
Büszkén hirdette: „kritikusan gondolkodom”.
Jaj, ne!
Tudományos kutatást végzett?
„Kérdés: Beoltassam magam? Feltevés: Szerintem ne.
Adatgyűjtés: Podcastok hallgatása, és konzultálás fura dokikkal.
Következtetés: Ki van zárva.”
Azért szerintem nem egy idióta.
Se ő, se Nicki Minaj nem idióta.
Nem akarom őket annak hívni.
Csak más algoritmusban vannak, mint ti.
És hogy értem ezt?
Ha leidiótázzátok őket, egy másik algoritmusban vagytok.
Tudom, mit akartok mondani.
„Ezek ostobák. Lógyógyszert szednek.”
Valójában az emberek is szedhetik, nem?
Semmi nem bizonyítja, hogy jó a Covid ellen,
de ha beleköttök, hogy lógyógyszert szednek, csak eltávolodtok tőlük.
Nem tudom.
Valahogy empátiát kell tanulnunk.
Mind a saját világunk foglyai vagyunk.
Ha nem találjuk ki, hogyan beszéljünk egymással,
akkor a probléma mindegy is. Nem tudom a választ.
Talán néhány napig olvassuk azt, amit ők. Hogy lássuk, miről szól.
De nem kell túlzásba vinni!
Mert a végén még azt mondjátok: „Fauci pedofil.”
Csak azt mondom, hogy mások megalázása nem a jó út.
Láttatok már oltáselleneseket alázó videót?
Felolvassák a tweetjeiket, meg mindent. Mind ugyanarról szól.
Jönnek a tweetek: „A vírus kamu. Nem hordok maszkot.
Kapják be a hatóságok! Elég a lezárásokból.
Jézusom, pozitív lett a tesztem. Kórházban vagyok.”
Aztán jön a poszt a rokontól: „Meghalt.”
Aztán a videó készítője így csinál…
Ez aztán nagy segítség.
A nagybátyám nem oltatta be magát, és meghalt.
Szörnyű dolog.
Apám előtte négy napig győzködte, hogy oltassa be magát,
de nem akarta.
Szomorú eset. Apámnak sok rokona van.
A nagynéném azt mondta nekem: „Hihetetlen, hogy egyikünk elment.”
Megszakadt a szívem. Hallatszott a hangján,
hogy tudja, hogy ez elkerülhető lett volna.
Nem tartom idiótának a nagybátyámat.
Szerintem annak lett az áldozata,
hogy napjainkban az információáramlás borzalmas.
Vegyük a világ legnagyobb cégeit!
Pénzt csinálnak az információból.
Vannak, akik a hamis információkkal keresnek.
Azért sok a szkeptikus. Mert pénzt csinálnak mindenből.
Általában nem kételkedünk az orvosokban.
Gondoljatok az őrültségekre, amikre a dokitok vett rá!
Mégsem kérdőjeleztétek meg.
Ott van Ice Cube. Nem akarja beoltatni magát.
Lett volna egy filmje, az Oh Hell No,
de sajnos sosem fogjuk látni.
Be kellett volna oltatnia magát, de nem tette meg.
És mi a legfurcsább?
Ice Cube a pandémia előtt béltükrözésen esett át.
Tudjátok, mi az a béltükrözés?
Ice Cube elment a dokihoz.
A doki azt mondta: „Gond van a hasaddal, béltükrözést kell csinálnunk.”
Ice Cube azt kérdezte: „Az mi?”
Erre a doki: „Ice Cube, szerintem ülj le!
Meg kell innod egy csomó folyadékot,
és ki kell szarnod mindent.
Ki kell pucolnod a szervezeted.
Másnap bejössz, elaltatunk, aztán feldugunk egy gumicsövet a seggedbe,
aminek a végén kamera van,
és órákon át filmezgetünk odabent,
aztán elvégzünk pár tesztet,
és ha kész, felébresztünk.”
Erre Ice Cube azt mondta: „Tegye, amit tennie kell.”
Nem nyomta azt a hülyeséget, amit most.
Nem állt oda: „Nem értem a tudományt.”
Nem mondta: „Ez az én seggem, vannak jogaim.” Nem.
Négy idegen alak kiütötte.
Azt mondták: „Van egy kis gond.”
Erre ő: „Menni fog, adjatok bele mindent!”
Órákig tarott a tükrözés. Órákig!
Vajon mit csináltak? Sorozatot forgattak?
Ice Cube beleiben fog játszódni A vezércsel második évada?
Nem tudom, hogy Ice Cube volt-e béltükrözésen,
de…
ő már…
már elmúlt 45 éves. El kéne mennie egyre.
Ez egy szűrővizsgálat. Meggyőződnek arról, hogy nincs bélrákod.
Szóval remélem, igaz a poénom.
Ami nagyon király,
hogy a lezárások után sokan kiálltak saját magukért.
Átgondolták a munkájukat és az életüket,
és azt mondták: „Ha nem fizetsz meg,
ha nem kapok juttatásokat, felmondok.”
A cégek azt felelték: „Oké, mondj fel nyugodtan.
Majd felveszünk újakat, akik nem hozzáértők,
aztán minden egy kicsit szarabb lesz.”
Most pont ez van, nem?
Mindenhol minden egy kicsit szarabb.
Mindenhol kevesen vannak.
Mindenki azt mondja: „Ez az első napom!”
Ma este, még itt is minden egy kicsit szarabb.
Nincsenek elegen. Tudjátok, hogy értem?
Minden egy kicsit szarabb, és mi rászolgáltunk erre,
mert észre sem vettük ezeket az embereket.
Keményen dolgoztak, rossz fizetésért,
sőt még mindig azért dolgoznak, de nem figyelünk rájuk.
Kihasználják őket.
És ezt mi mind tudjuk, igaz?
Gondoljatok bele! Hogy kerülhet egy sajtburger 99 centbe?
Ez hogy lehet? Ha adnék 99 centet,
hogy csinálj egy sajtburgert, mi a francot csinálnál?
Mindenkit kihasználnak. A húsüzemi dolgozót
és az éttermi dolgozót egyaránt.
Be kell látnunk,
hogy nincs olyan, hogy képzetlen munkás.
Ha elmentél egy gyorsétterembe, és minden klappolt,
volt ott pár képzett ember…
de manapság
minden fagyihoz jár egy ingyen csirkefalat.
Támogatom azokat, akik sztrájkolnak.
Tényleg.
Remélem, jó fizut harcolnak ki,
mert néha nehéz az élet.
Jártatok mostanában Chipotle étteremben?
Elképesztő. Oda is berobbant a Covid.
Belépsz, két alak egyből rád ugrik:
„Kérem a borsót!”
Aztán odamész a pulthoz: „Extra adag guacamolét kérek.”
Erre a válasz: „Nincs gauacamolénk!
Avokádóhiány van, mert felmondott a guacamolét készítő csávó,
és most évi 50 000 dollárt keres a TikTokon a guacamolés videóival.”
Néha azon tűnődöm, jól végzem-e a munkám.
Nem a stand-upolást. Általánosságban értem.
Minden nap azt látom,
hogy valamelyik híresség elad egy olyan céget
százmillió dollárokért, aminek semmi köze a munkájához.
Nekem nincsenek ilyen cégeim. Nincs üdítőitalom.
Se bőrápolási termékeim.
Bőrápolás? Abba belevághatnék.
Indiai vagyok. Szép a bőröm, könnyen átverhetem a fehéreket.
„Ez a kókuszolaj a dédnagymamám falujából származik.
Ettől ilyen szép és fiatalos az arcom.”
Minden haverom benne van az iparban. Mind akar egy szeletet.
Senki sem akarja megcsinálni a The Chronicot.
Mindenki Beats by Dre fejhallgatókat akar csinálni.
Láttatok a Drake-interjút?
Azt kérdezik: „Drake, hol az új lemez?”
„Lemez? Az egészségügyi rendszerem nem érdekli?
OVO kórházakat nyitok szerte az országban.
Az ápolók OVO cuccokat viselnek, nálunk vannak a legjobb orvosok.
Van is nekik egy dalom…
Rajtatok tartom a szemem
Én tűrhető humorista, de borzasztó üzletember vagyok.
Ezért a fellépésért nem kérek pénzt. Kevin Hart sosem csinálna ilyet.
Ha ma Kevin ülne itt,
élőben streamelné az új fűnyírójára.
„Társulok a John Deere-rel,
és amikor füvet nyírsz,
megjelenik a hologramom, és stand-upolni fog.”
A címe: Kevin Hart, ez őrület,
ontom a poénokat, míg te nyírod a füvet.
Nem ítélek el emiatt senkit. Ez csak nem nekem való.
Egyszer azt éreztem, túl sok mindent csinálok.
Azt, hogy túl sok a kötelesség. Aztán összefutottam Frank Oceannel:
„Frank, te hogy csinálod, haver?
Nem adsz interjút, alig koncertezel,
csak akkor adsz ki zenét, ha kedved van.
Mi a titkod?”
Erre ő: „Meg kell elégedned kevesebb pénzzel.”
Én meg: „Francba! Kevesebb pénzzel?
Ez eddig eszembe sem jutott.”
Pedig de.
Manapság is eszembe jut. Nem csinálok sok mindent.
Csak olyan dolgokat, amik igazán érdekelnek.
És Frank…
Franknek saját ékszerkollekciója lett.
Gondolom meggondolta magát.
„Túlságosan hozzászoktam a kevesebb pénzhez.”
Legutóbb a választás előtt jártam New Yorkban.
Fura időszak volt. Mindenki tele volt energiával.
Azt mondogatták: „Tennünk kell valamit!
Állítsuk meg Trumpot, mentsük meg a bolygót!
Mindent bele kell adnunk!”
És mikor Trump vesztett: „Megcsináltuk!
Tegyük jobb hellyé a világot!”
Aztán két évvel később visszatérek, de semmi sem változott.
Csak olyan, mintha kikövettük volna Twitteren.
Csak kevesebbet látjuk. Értitek?
Nem azt mondom, hogy ő és Joe Biden egyforma.
Egyáltalán nem. Megértem Bident. Az infrastruktúra fontos.
Csak azt kérdem: Mi történt velünk? Hová tűnt az a sok energia?
Most miért nem használjuk?
Miért nem mondjuk ezt: „Sokakon kell segítenünk a Covid után.
Sokan kerültek rossz helyzetbe.”
Senki sem csinálja ezt.
Inkább siránkoznak: „Bár többet fektettem volna kriptovalutába!”
„Matthias, mész a bemutatóra?
Travis Scott együttműködik
a Citibankkal és a Chips Ahoyjal,
és feltörekvő művészek által tervezett, limitált Chips Ahoy-kekszet adnak ki.
Ha elmész, kapsz egy limitált kiadású tatyót
és egy limitált kiadású pólót,
amit egy környezetbarát, feltörekvő márka tervezett,
aztán mire hazaérsz, a tatyóból NFT lesz,
és az NFT DJ-skedni kezd, és az egész nagyon fenntartható.”
Tudjátok, ki rosszabb Trumpnál?
Mi mindannyian. Mármint az emberi faj.
Távolról csak egy rakás szar alak vagyunk.
Ha kicsit hátralépünk, mit látunk? Harminc embert, ugye?
Húszan jól elvannak, tízen azt gondolják:
„Nincs tiszta ivóvizünk. Nehéz időszak ez nekünk.”
Erre a másik 20:
„A világ túlfelén éltek. Szerintetek mit kéne tennem?
Nem vagytok a csapatunkban.
Értem a problémád, de már hat perce megrendeltem a kajámat,
és még nem érkezett meg, szóval…
Én is éhes vagyok.
Megvannak a magam problémái. A minap kimostam az ágyneműmet.
Utána próbáltam felhúzni. Csináltatok már ilyet?
Felhúztam, aztán észrevettem, hogy a gombok a kívül vannak,
ki kellett fordítanom, és kezdhettem elölről. Nézőpont.”
Ha belegondolunk, elég szomorú,
hogy mennyi szenvedést, szegénységet
éhínséget és halált tudunk elviselni, csupán azért, mert nem látjuk.
Még a saját hazánkban is.
Például a hajléktalanokon is segíthetnénk.
Hogy ezt honnan tudom?
Két évvel ezelőtt
a gazdag országok lakosai között felbukkant egy halálos betegség.
Erre mit tettünk?
Két évre lezártuk a Földet!
Mindegyikünk minden nap a saját rohadt otthonában maradt.
Dolgozni sem mentünk.
„Ne, ne menj dolgozni! Hetente küldünk pénzt!”
„És ha ennek nem lesz vége?”
„Akkor tovább küldjük a pénzt!”
„Ha fél vagy egy évig tart?”
„Akkor is kapsz pénzt! Csak maradj otthon!”
„Ennyi pénzetek van?” „Igen! Csak maradj otthon!”
Ilyen sok pénzünk van.
Van kint egy fickó, aki kérdezgeti a járókelőket, hogy van-e egy kis aprójuk.
Rengeteg pénzünk van. De nem akarjuk neki adni.
Miért hagy hidegen minket?
Egyrészt azért, mert nem érint minket, másrészről nem kapunk érte tartalmat.
A tartalomra szükség van.
Mivel hergelt fel mindenkit Trump?
Ontotta magából a tartalmat.
Mondjatok, amit akartok, de elképesztő tartalmat szállított.
Az első napján: „Utálom a mexikóiakat.” Felkaptam a fejem: „Anyám!
Ez köröket ver Obama beszédeire.”
Az üzenete borzalmas, de lehengerlő volt.
Ezért nem értem azokat, akik azt mondják: „Joe Biden kapja be.”
Én ezt nem értem. „Miért? Soha nem látni a fickót.”
Miért vagytok dühösek? Hol a tartalom?
Arra gondoltok, mikor majdnem elesett? Vagy miről van szó?
Utáljátok Kamala Harrist? Őt sem láttam még.
Örültem neki, hogy végre egy indiai.
De nagylábról több felvétel készült, mint Kamala Harrisről.
Ez a nő…
Még sosem láttam.
A választások után posztolt egyet:
„Joe, megcsináltuk!” Aztán el is tűnt.
Eltűnt, mint az anyuka a Kaliforniába jöttemben.
Muszáj tartalmat gyártani.
Ha nem teszed, nem te uralod az internetet.
Ha nem a tiéd a net, a kultúra sem a tiéd.
A kultúra dönti el, hogy mit teszünk, nem?
Néhány unalmas dologról is beszéltem.
Ez a mi rendszerünkben nem működne. Ha felhozod például ezt:
„Ha megoldanánk a fejlődő országok egészségügyi problémáit, akkor…
Sokakat éhbérért dolgoztatnak, ha sikerülne…
Timothée Chalamet hozzávágott egy pohár bobateát egy ázsiaihoz.”
„Hogy micsoda?
Miért tette?
Nem bírja az ázsiaiakat?
Akkor miért iszik bobateát? Az ázsiai ital.
Mik azok a gumis golyócskák a bobateában?
Annyi kérdésem van.”
Chalamet másnap kiad egy nyilatkozatot.
„Atyaég! Kedves rajongóim és mindenki, nem akartam senkit megdobni a teával.
Megcsúsztam séta közben,
a tea meg kicsúszott a kezemből,
pont a szegény fickó arcába.
Sem őt, sem az ázsiai, sem pedig bármely más közösséget nem akarom bántani.
Rettentően sajnálom.”
„Azt hittem, jó fej srác.”
Két nappal később kiszivárog egy videó Chalamet-ről.
Nem is csúszott meg.
Lendületet vett. Aztán hozzávágta a fickóhoz.
„Mi a franc? Láttad a videót?” „Igen. Borzalmas.
Nem hiszem el.”
„Láttad azt a cikket?” „Melyiket?”
„Megjelent egy új cikk.” „Miről szólt?”
„Nem Chalamet volt, hanem egy másik hipszter,
de deepfake-kel Chalamet arcát rakták rá.”
„Komolyan?” „Igen!”
„Azért szerepelni fog a Dűne 2-ben?” „Passz.” „Mit tegyünk?”
„Beszéljünk még erről a következő két hétben,
még ha semmi köze sincs a mi életünkhöz.”
Ilyenek vagyunk.
A kommentszekcióban éljük ez életünket.
Hát nem ilyen volt az elmúlt tíz év?
Belekerülünk egy hurokba, pár hétig benne maradunk,
kiszállunk, aztán jön egy újabb,
és olyasmire pazaroljuk a mentális energiánkat, ami úgyis lecseng.
Ezért fura nekem, mikor ezt hallom:
„A vakcinában mikrochip van, robottá változtatnak.”
Hát nem látod, hogy már átejtettek minket?
Lehetünk még ennél jobban is robotok?
Nem tudod már eleve mindenki véleményét mindenről?
Már rég átvertek minket,
mert a pénztermelő vállalatok 40-50 lépéssel előttünk járnak.
Dörzsöltebbek, mint gondoljuk.
Ott van például Kína.
Nem azt mondja: „Az arcfelismerésen dolgozunk, kell az arcod.”
Mert akkor mindenki azt mondaná:
„Kizárt dolog. Nem adom az arcom. Jogom van az arcomhoz.”
De Kína nem így kéri.
Kína azt mondja: „Kíváncsi vagy rá, milyen leszel öregen?”
„Milyen leszek öregen?
Látni akarom! Mit egyek?” „Add az arcod!”
„Oké. Tessék, az arcom!”
Tapsoljon, aki túl sokat mobilozik, vagy túl sokat internetezik!
Tapsoljon, aki így érzi.
Én is tapsolok. Szinte mindenki tapsolt.
Tudom, milyen érzés.
Próbált valaki visszavenni a netezéssel vagy telefonozással töltött időből?
Tegye fel a kezét, aki próbálta magát visszafogni!
- Hölgyem, maga mit tett? - Időkorlátot állítottam be.
Időkorlátot. Ismerős módszer. Jelez, ha túl sokat nézed.
Felugrik egy üzenet: „Elérte a napi korlátot.”
Erre te: „Tűnj el! Még nem végeztem!”
Ez nem válik be. Mit próbáltatok még?
Kezeket fel, ha valaki mást is próbált! Uram, maga mit tett?
Töröltem az Instát.
Törölte az Instagramot. Én is megtettem.
Hét éve minden közösségi cuccot töröltem a telefonomról.
A fiókjaim még megvannak, de egy hölgy kezeli őket.
De volt egy érzésem. Tudjátok, mire gondolok?
Már régóta motoszkál bennem. Ezeket én is megtettem,
és egyre tovább és tovább mentem,
és ma már egy kicsit jobban érzem magam.
Ehhez mi kellett? Be kellett állnom a kinyitható mobilosok táborába.
Bizony. Szélsőséges megoldás, de elárulok valamit.
Így visszakapod az agyad.
Eloszlik a köd. Oda mehetsz, ahova akarsz.
Csak indulás előtt meg kell tervezni és leírni az útvonalat.
Néha nehéz célba jutni.
Ezen az eszközön semmi funkció nincs.
Csak telefonálni és SMS-ezni lehet rajta. És ha SMS-ezek,
akkor lényegretörőnek kell lennem, mert rohadt hosszú bepötyögni.
Durva az a T9-es szövegbevitel.
Kellett egy kis nyugi. Kezdtem besokallni.
Volt egy pillanat… Talán nektek is volt ilyen.
Anyukámmal telefonáltam,
akkor még okostelefonom volt, és épp kihangosítón beszéltem vele.
Közben valamit olvasgattam a neten.
Anya azt kérdezi: „Mit csinálsz?
Figyelsz egyáltalán? Olvasol valamit?”
Azt mondtam: „Igen.”
Erre ő: „Mit olvasol?”
Azt feleltem:
„Tíz dolog, ami nélkül Sean Paul nem tud élni.”
„Micsoda? Az anyád vagyok.
Felhívtalak. Ez nem szép dolog.”
„Kíváncsi vagy pár dologra a tízből?”
Múlt héten pakoltam a lakásomban, és az egyik dobozban
találtam egy videókazit, amin egy 20 évvel ezelőtti felvétel volt rólam.
Amikor még csak pár hete stand-upoztam.
Egy srác dokumentumfilmet forgatott rólam, elég izgi volt.
A koleszszobámban voltam, vicceket írtam a füzetembe,
aztán buszra szálltam, eljöttem a Washington Square Parkba,
végigsétáltam a MacDougal Streeten,
lejöttem azon a lépcsőn, és feljöttem erre a színpadra.
Pontosan ide.
Életemben itt stand-upoltam először.
Aztán beugrott: „Atyaég, ma is pont ezt csináltam.”
A lakásomban voltam. Vicceket írtam.
Elsétáltam ide, lementem a pincébe. Ráírtam a tulajra.
„Megjöttem.”
Mennyi időm van még?
Oké, most jeleztek, hogy pörgessem fel a dolgot, szóval…
De többet akarnak! Többet akarnak.
Ha tényleg akartok még látni, gyertek el,
mert fogynak a barátaim, de minden héten hármat el kell hoznom.
Aziz vagyok. Gyertek el… Mikor is, jövő héten?
Jövő héten. Mondjátok, hogy Aziz műsorára jöttetek!