Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
НАЙКРАЩІ МОМЕНТИ СТЕНДАПІВ 2022
БІЛЛ БАРР «ЖИВИЙ ВИСТУП У РЕД-РОКС»
Усі проведені дослідження з приводу того, хто розумніший:
чоловіки чи жінки, вказують на те, що жінки розумніші.
Кожнісіньке дослідження.
Пані, не аплодуйте цьому.
Ви ж знаєте, що я козел.
Ви знаєте, що добром це не закінчиться.
«Він сказав, що я красуня? О боже».
Розривайте стосунки.
Якщо кожне дослідження вказує, що ви розумніші,
то ви маєте поставити собі питання: «Якщо ми такі розумні,
чому ми опинилися у такому становищі?»
Ну?
Ви опинилися в такому становищі не через таких чоловіків, як я.
Навіть якщо вам хочеться звинуватити мене.
Не кажіть, що ви ніколи не проїжджали повз спортбар у неділю
і не бачили тамтешню публіку.
Усіх цих йолопів із пивними животами, які шукають бійки.
«Він у моїй команді з фентезі-футболу. Дай п'ять, так!
Хочеш сирних паличок?»
Ти, жінко з більшим мозком,
ніколи не дивилася на них і не думала:
«Це їм я програю? Я програю їм».
АЛІ ВОНҐ «ДОН ВОНҐ»
Моєму племіннику 25 років, і він зустрічається з архітекторкою.
Боже мій, вона така розумна й цікава,
успішна й харизматична.
І ми всі сподіваємося, що колись він із нею одружиться.
Але цього тижня він подзвонив мені та сказав:
«Знаєш, тітонько Алі, мабуть, я з нею порву.
Бо вона начальниця на роботі
й думає, що може вдома командувати мною».
Я кажу…
«Ну,
ця хрінь усе одно з тобою станеться».
Вона може бути начальницею, може працювати чи бути безробітною,
щойно ви одружитеся й заведете дітей, дружина буде тобою командувати.
Ти б це знав, якби дивився «Любий, ми переїжджаємо».
«Любий, ми переїжджаємо» — це шоу на HGTV,
де пара вдає, ніби щось вирішує разом.
Вони вирушають у цю вдавану подорож дивитися на три різні будинки.
А глядачі мають бути заінтриговані:
«Який будинок вони виберуть?»
Той, який одразу сподобався Барбарі, ясно?
А Барбара, яка живе в Бойсе, Айдахо,
чи де там знімають ці шоу для HGTV,
де будинки коштують по 5 000 доларів за 4 000 кв. метрів…
Барбара не має грошей, влади чи поваги,
але Барбара — жінка.
А всі жінки чудово вміють
бути надзвичайно неприємними…
і тримати ваші щастя й самооцінку в заручниках,
поки ми не отримаємо те, на що, бляха, заслуговуємо.
Так.
ХАСАН МІНХАЖ «КОРОЛІВСЬКИЙ БЛАЗЕНЬ»
Я вже в тому віці, коли не хочеться до лікаря.
Бо більшість лікарів — мої ровесники.
І вони індійці, тобто я можу зустріти знайомого.
Отже, ми сидимо в черзі у Нью-Йоркському медичному центрі.
Двері відчиняються, виходить медсестра.
І каже: «Доктор Ґупта зараз вас прийме».
Я такий:
«Тільки б не Арджун Ґупта із Сакраменто».
Потім я чую знайомий голос: «Хасан Мінхаж?»
Я такий: «Це Арджун Ґупта із Сакраменто!»
Я його знаю. Він клятий ідіот.
Його виганяли з Карибського медуніверситету.
Двічі!
Я такий: «Арджуне, як ти отримав ліцензію?»
А він: «Гадки не маю.
Тому я спермодоктор у підвальній клініці.
Йо, знімай штани. Як там тітонька?»
Я кажу: «Не питай про мою маму, Арджуне».
Він навіть не лікар!
Він остеопат, чорт забирай!
Бу!
Кричіть далі, остеопати. У задніх рядах.
Остеопати ненавидять цей жарт.
Остеопат — це, в принципі, теж лікар.
Він може бути хорошим лікарем.
От тільки
почуття гумору остеопата таке ж низьке, як результати тестів.
Бачите ті місця? Задні ряди?
Це місця для остеопатів.
А це місця для лікарів. Знаєте, у чому різниця?
У п'яти балах на вступних іспитах.
Той тип копирсається у моєму причандаллі й каже: «Бро, я знаю, що не так».
А я: «Не називай мене бро».
А він: «Синку…
у тебе там забагато крові, це впливає на якість сперми.
Ми зробимо небезпечну операцію, варікоцелектомію.
Але не хвилюйся. Оперуватиму я».
Я кажу: «Арджуне, я дуже хвилююся».
Ти ж у халаті й кросівках.
Він виймає тример і каже: «Зараз я тебе поголю.
Зробимо це негайно». Я кажу: «Арджуне, пригальмуй, я не готовий».
А він: «Послухай.
Якщо тобі не зробити операцію,
ти не зможеш мати дітей.
Ніколи».
Я кажу: «Ти серйозно?
У нас із Біною не буде дітей?
Тобто ми не зможемо створити сім'ю?»
От чого нам заздалегідь не кажуть. У дорослому житті
перехід від «не хочу» до «не можу» страшенно болючий.
Правильно, остеопати?
ТЕЙЛОР ТОМЛІНСОН «ПОГЛЯНЬ НА СЕБЕ»
По-моєму, не варто соромитися психіатричного діагнозу.
Бо це лише інформація,
яка допоможе вам краще подбати про себе.
Так.
Біполярний розлад — це не погано.
Це наче ти не вмієш плавати.
Про це соромно казати людям,
і в деяких ситуаціях можуть виникнути труднощі.
Але існують надувні нарукавники.
І якщо надінеш нарукавники…
можеш допливти будь-куди.
І я знаю, дехто з вас скаже:
«Що, як мене засудять за носіння нарукавників?»
Ну, цим людям байдуже, житимете ви чи помрете,
тож яка різниця?
Може, до біса цих людей?
Я не знаю.
Зважаючи на це, треба надівати нарукавники.
Бо це не круто: знаючи, що не вмієш плавати,
все одно йти в басейн і стрибати на глибину,
створюючи всім проблеми.
Ти борсаєшся і кажеш: «Усе гаразд». А люди тобі: «Ти ж тонеш».
А потім якийсь красунчик стрибає, щоб допомогти тобі,
і ти кажеш: «Усе гаразд. Я вмію плавати».
А вони: «Ні, ти тримаєш його під водою.
Ти перетворила Кевіна на нарукавник,
а це нечесно стосовно Кевіна».
А потім повз тебе хтось пропливає на спині, ти питаєш: «Що це?»
А люди кажуть: «Це той, кого батьки підтримували у басейні…
доки не переконалися, що він не загине.
Ось твої нарукавники».
ҐАБРІЕЛЬ ІҐЛЕСІАС «ПУХНАСТИК НА СТАДІОНІ»
Якось увечері, відійшовши від ятки з тако,
я зрозумів, що багатьом людям не завадить вийти зі своєї зони комфорту,
щоб якось інакше заробляти собі на життя.
Я помилився, подумавши, що кухар у ятці — мексиканець.
Це було не так.
Я навіть звернувся до нього іспанською, а це табу.
Звертаючись до смаглявої людини, спершу треба говорити англійською,
а якщо тебе не розуміють, переходь до запасного плану —
шкільної іспанської.
Починай англійською: «Вітаю, можна…»
Стривайте. Зараз.
Привіт.
Тож я підійшов до кухаря і сказав…
Знаєте, він був схожий на мексиканця.
І я сказав…
Тобто: «Привіт, друже. Як справи?»
А він: «Що ви мені кажете?»
«Вибачте, пане, я думав, ви мексиканець».
«Ні, я не мексиканець.
Я грек».
Грек?
Чорт, оце так помилка.
«Вибач, брате. Уже пізно, я втомився. Можна мені два тако?»
«Тобто — два тако?
Я щойно сказав, що я не мексиканець, а грек.
Я не продаю тако.
Я продаю гірос».
Гірос?
Тоді я згадав, що бачив напис на візку
і подумав, що це ім'я продавця чи щось таке.
Я кажу: «Там написано Д-Ж-А-Й-Р-О.
Тобто джайро».
Він розлютився: «Не джайро, а гірос».
«Там написано "джайро"».
«Гірос!»
«Брате, я втомився. Уже пізно. Що таке гірос?»
«Це як тако».
ЄДНАННЯ ЧЕРЕЗ СМІХ
ФОРТУНА ФІМСТЕР «ФОРТУНА»
Я дізналася, що я не мужланка.
Так.
Я не мужланка, хоча це шокує,
бо я маю широкі плечі й люблю носити картатий одяг.
Але це прев'ю до зовсім іншого фільму,
а не того, який буде зараз.
Як-то кажуть, зовнішність оманлива.
Мені це дуже добре відомо.
Хоча, здається, я на всі руки майстриня. Справді.
Якби ви мене побачили, коли у вас зламалася машина,
то подумали б, що я можу її полагодити.
Бо я так виглядаю.
От що зробила б мужланка.
Поклала б цю машину собі на спину
і понесла на СТО.
Вона може просто плюнути у бензобак…
і машина заведеться.
Це справжні чари, але я так не вмію.
А чоловіків ця інформація спантеличує.
Вони постійно підходять до мене у Home Depot,
бо думають, що я там працюю.
І кажуть: «Привіт, чуваче.
Де тут цвяхи?»
А я кажу: «Я прийшла по квітку в горщику».
Ой-ой.
«Але я знаю, що на касі продаються M&M's».
МАЙК ЕППС «МАЙК З ІНДІАНИ»
Тут ніхто не хворіє на COVID, ні? Чорт.
-Ні. -Та ну.
Вилупки з фальшивими сертифікатами.
Так, COVID — це дурня. Усі кажуть: «Зроби щеплення».
А я не знаю, що, в дідька, робити.
Річ у тім, що нас намагаються залякати.
«Самі робіть. Тепер є пігулка».
Я пішов і зробив щеплення. Сказав: «До біса». Пішов і зробив ту хрінь.
Так, я пішов і вколовся.
Коли мені сказали, що мої виступи приберуть з Netflix,
я сказав: «Куди будете колоти? Коліть…»
Я сказав: «Коліть мене в дупу. Коліть».
Я думав, що підчепив його. Справді.
Я пішов до лікаря, а він: «Я такого не казав».
Я питаю: «А що це було?»
А він: «Я сказав, що у вас позитивний тест на кокаїн 19-го числа».
А я: «Не почув, що ви сказали. Я почув лише "19"».
Чорношкірі не хочуть робити щеплення.
Найкращий спосіб переконати чорношкірих — додати різні смаки.
Який крутий той вилупок. Вколов собі ананасову «Модерну».
Оце так.
Кавуновий «Файзер»?
«Знаєш, у мене вже дев'ята доза.
А через місяць привезуть з манго, чувак».
НІЛ БРЕННАН «БЛОКИ»
Моя проблема зі зброєю в тому,
що я не повністю погоджуюся з аргументами обох сторін.
Аргумент консерваторів — що зброя прописана в конституції,
бо батьки-засновники вважали: якщо громадяни матимуть зброю,
уряд робитиме так, як вони скажуть, інакше люди повстануть
на боротьбу з урядом.
Це була чудова ідея на початку XVIII століття,
але проблема в тому, що люди й досі зберігають зброю
і думають, що колись боротимуться з американською армією
і матимуть шанс перемогти, так?
Мабуть, це правда,
тому я пропоную перевірити їхню теорію
і раз на рік влаштовувати протистояння віч-на-віч.
Сто членів Національної стрілецької асоціації
проти, не знаю, двох військових.
І транслювати це на каналі Fox на Різдво.
Типу: «Веселих свят, це протистояння НСА та військових.
Спустімося на поле бою, познайомимося з одним зі стрільців.
Як вас звати? Яка у вас зброя?»
А він: «Я Енді Баркер,
у мене гвинтівка AR15 і кевларовий бронекостюм».
«Ваша впевненість у собі, від одного до десяти?»
«На мільйон, трясця».
«Тепер швиденько познайомимося з військовими».
Показують одного хлопця у бункері, він каже:
«Я штаб-сержант Джеремая Вокер».
«Джеремає, яка у вас зброя?»
А він: «Не знаю, чи це чесно, але в мене дрон.
Оснащений вісьмома ракетами Hellfire і високопродуктивною камерою.
Як ви бачите на цьому моніторі,
хлопці з НСА всі скупчилися разом.
Тому я… Ми вже почали? Гаразд.
Тож я просто натисну цю кнопку.
Так, вони всі мертві».
«Це кінець цьогорічного протистояння НСА і військових…
за підтримки Whole Foods».
ЕЛАЙЗА ШЛЕСІНҐЕР «ЗАВЖДИ ГАРЯЧЕ»
Що більші твої груди, то потворніший ліфчик.
Це правда. Так.
Якщо ваша чашечка більша за С, я вас розумію.
Мені знайомий цей біль. Я знаю, які огидні наші ліфчики.
Ви мій народ. Отже…
Знаю, всі кажуть: «У тебе великі цицьки. Хіба це важко?»
Ще й як. Правда?
Тебе всі принижують. Саме так.
Ось де великі цицьки. Так!
Світ хоче, щоб ми мали великі буфери,
а потім не дає жодної інфраструктури для їх підтримки.
Нам потрібні гарні ліфчики.
А нам кажуть: «Ось радянський вітровказ.
Начепи його та йди копати. Швидше».
Ви ніколи не мали гарних ліфчиків.
Пам'ятаєте, ви були підлітками, і подруги…
До речі, якщо у вас менші груди, розмір А чи В,
зараз розмірна сітка ширша, але звідки вам знати?
Ви не знаєте, як воно — дружити з вами,
коли подруги кажуть: «Ходімо в ТЦ». Пам'ятаєте ТЦ?
Ви йдете, вони кажуть: «Ходімо по гарні ліфчики в Abercrombie».
Пам'ятаєте Abercrombie?
І ви йдете з ними.
Вони біжать уперед,
а ви тягнете за собою свої груди дорослої розлученої жінки:
«Зачекайте на мене.
Я не можу бігти, на мені лише один спортивний топ. Чекайте».
Вони міряють гарні ліфчики, лоскочуть одна одну.
А ви сидите та їсте шматок піци, типу: «Посиджу тут.
Мама забере мене о другій, я чекатиму».
Вони мали гарні ліфчики.
Я завжди хотіла гарний ліфчик, але ні.
Вони виходять: «Дивіться на цей. Він зі шкіри лося.
Пасторальний шик. Дивіться, на цьому сердечка.
А на цьому — поцілуночки.
Я як дитина. Гарно, правда?
На цьому — пір'їнки.
А тут лише два кола і ниточка.
Стрибають».
Це все не для мене! І не для інших дівчат із великими грудьми.
Вас тягнули до вагончику розпродажів у кінці провулку,
де якась східноєвропейка на ім'я Лоретта обмацувала вас,
саджала кожну цицьку в окрему камеру тортур
і трясла ними перед вашою матір'ю!
А ви просто сиділи там. Ви ще навіть із хлопцем не цілувалися.
А вона обмацує тебе: «Як тобі це?»
А ти: «Ніби приємно. Не знаю».
ШЕН ВАН «САМИЙ СІК»
Мені вже трохи пізно дбати про себе.
Я щойно почав використовувати достатньо лосьйону для тіла.
Розумієте, про що я? Щоб справді зволожити усе тіло.
Лосьйону треба багато.
Я завжди себе обділяв. Не думав, що заслуговую стільки.
Я завжди брав трохи,
починав намащуватися згори, і на ноги вже не вистачало.
Потім я почав ходити в Costco.
Це змінило моє життя. Лосьйон Costco — це диво.
Він продається у величезній пляшці.
Зазвичай зверху є зручний дозатор.
Єдина проблема в тому, що коли використаєш дві третини,
ця техніка ламається.
О ні.
Лишилося багато лосьйону, але його важко дістати.
Дозатор зламався.
Тож доводиться відкручувати дозатор і використовувати його як щуп.
Я це не люблю.
Перейти від викачування до вичерпування принизливо.
Коли я качаю, то почуваюся безтурботним, багатим, типу…
«Решти не треба».
А коли зачерпую, то…
«Я розумна тварина.
Я вмію користуватися знаряддями».
Треба одночасно крутити й тягнути.
Це як мастити тост паличкою для їжі.
У мене є лосьйон для тіла. Є лосьйон для обличчя.
Я пішов далі й купив крем для шкіри навколо очей.
Це наступний рівень.
Крем для шкіри навколо очей — це серйозно, бо він дорожчий.
Дорожчий за будь-який лосьйон, який ви купували в житті.
І він продається у крихітній баночці.
Таку дорогу покупку треба якось виправдати.
Крем для шкіри навколо очей наносять безіменним пальцем.
Це найніжніший палець.
Бо ним нічого не роблять.
Ним не колупаються у носі, не вказують, не сварять.
Він лише…
Він годиться лише для обручки
і крему під очі.
Ви його наносите ніжними дотиками,
з напіввідкритим ротом, отак…
«Надіюся, допоможе.
Він такий дорогий».
КРІСТЕЛА АЛОНСО «ЩОДО СЕРЕДНЬОГО КЛАСУ»
Тепер я виросла й розмовляю трьома мовами.
Англійською, іспанською й мовою білих.
Мова білих — це англійська,
але з уживанням модних слів, які я зазвичай не вживаю,
як-от «органічний« чи «вирахування».
Наведу приклад.
Якщо хтось із моїх друзів помиляється,
я кажу: «Сучко, ти облажалася».
А мовою білих це буде: «Мем, це неприйнятно».
Бачите? Щось у цьому є.
«Я тобі зараз вріжу».
«Можна поговорити з менеджером?»
Бачите?
ДЖО КОЙ ЖИВИЙ ВИСТУП У ЛОС-АНДЖЕЛЕСЬКОМУ ФОРУМІ
Коли моя мама пісяє, вона не підтирається.
Я чув, як одна жінка сказала: «Фу».
Дивіться, вона прикриває рота і махає.
Дивіться, отам, у джинсах.
Джинсова куртка, вона така: «О боже».
А потім зробила так: «Це була я. Це… Фу».
Дивіться на неї.
Я скажу чому. Як тебе звати?
-Айлін. -Айлін.
Я скажу, чому вона не користується папером. Добре, Айлін?
Бо вона підмивається водою. Тож не фукай, стерво.
Не зневажай пісю моєї матері.
Це найчистіша піся у Лос-Андж…
Вона називає це «табо».
Це чашка.
Багато хто питає: «Що таке "табо"?»
Особливо ті, хто не з Філіппін.
Я розкажу вам, що таке «табо».
Що завгодно може бути «табо».
Горнятко для кави без ручки.
Порожня упаковка з-під маргарину.
Чи мамина улюблена склянка від лимонаду.
«Бо вона вміщує майже півтора літри води, Джозефе.
Я можу гарненько підмитися».
І мамине табо завжди стоїть на тому самому місці,
відколи вона переїхала в цю країну.
Між душем і унітазом.
Ця невелика ділянка називається «смуга табо».
Саме там стоїть мамина особлива чашка.
Я знаю, що тут є багато людей не з Філіппін, які думають:
«Навіщо ти нам це розказуєш, Джо Кой?»
Я поясню чому.
Скажімо, ти зустрічаєшся з філіппінкою, все йде добре.
Якось ви зайнялися сексом, ти лишився в неї ночувати.
Уранці ти прокидаєшся, чистиш зуби: «Мені потрібна чашка».
Не бери цю кляту чашку.
Ця чашка не для твого рота.
СЕБАСТЬЯН МАНІСКАЛКО «НЕВЖЕ ЦЕ Я?»
Коли ми з дружиною повертаємося з побачення,
вона завжди дивується, як швидко я вкладаюся в ліжко.
Не знаю, що ви, люди, робите після побачення,
але я повертаюся додому, чищу зуби, роздягаюся… І все.
Я вже у ліжку.
Я не вмиваюся.
Я вмивався дві години тому.
Нащо знову митися після півторагодинної прогулянки?
Дружина заходить у спальню: «О боже. Ти вже у ліжку?»
«Так. Зараз ніч.
Що я, по-твоєму, маю робити? Стригти газон?
Лягай сюди».
Не знаю, що вона робить у ванній.
Звідти доноситься стільки шуму.
Вода…
Вона виходить, масажуючи обличчя шипастим роликом.
Я кажу: «У тебе кров. Хіба це тобі допомагає?
Моя мама таким роликом нарізає пасту.
Навіщо ти масажуєш ним чоло?»
Потім вона накладає якусь корейську маску. Я бачу…
Побачивши маску, я розумію: «Сексу сьогодні не буде. Навіть не думай».
Я маю кохатися з хокейним воротарем?
«Мала, моргни, щоб я знав, чи тобі подобається.
Ти взагалі там?»
МІС ПЕТ «ХОЧЕТЕ ПОЧУТИ ДЕЩО БОЖЕВІЛЬНЕ?»
У школах для білих не відзначають Місяць афроамериканської історії так,
як у школах для чорношкірих.
У білих школах Місяць афроамериканської історії
святкують стільки, скільки чорношкірих дітей у школі.
Чотири чорношкірі — чотири дні.
Наприклад, у школі моїх дітей
Тиждень духовності триває довше за Місяць нашої історії.
Я бачу тут кількох білих,
мабуть, ви не знаєте, як це для нас важливо.
Ми святкуємо на повну, правда ж, чорношкірі?
Треба переодягтися чорношкірим героєм
і бути тим героєм впродовж 30 днів.
Я знаю, що ви думаєте. «Міс Пет, у лютому 28 днів».
Ідіть до біса, ми додали ще два дні.
Наведу приклад.
Якщо ваша дитина хоче бути Гаррієт Табмен,
вона має бути клятою Гаррієт Табмен.
Дитина має бути розумною, з лідерськими якостями, добре грати у хованки…
і вміти оглушити друга пістолетом.
І мати несимпатичну пику.
Не морочте мені голову.
Ви знаєте, що Гаррієт не була гарненькою.
Ви всі добре знаєте, що Гаррієт була схожа на свого дядька.
Зрозумійте мене правильно, я поважаю Гаррієт.
Без Гаррієт я смоктала б член якогось білого проти власної волі.
Ви всі вдаєте, що хочете трахнути Гаррієт. Її ніхто б не трахнув.
Ви б трахнули Гаррієт? Ви дівчина. Вибачте.
Ви, мабуть, трахнули б Гаррієт, але…
Вибачте, я вас не роздивилася. Я без окулярів.
Ви, мабуть, відлизали б їй як слід, але вибачте.
Усе заради свободи, правильно?
Відлизати язиком шлях із дому господаря.
ДЕВІД СПЕЙД «НІЧОГО ОСОБИСТОГО»
Сьогодні мене намагалися обійняти.
Ви подумаєте, що я козел,
але та літня жінка була дуже приємна, вона побачила мене, ми обоє завмерли,
і вона така: «О ні. Заждіть секунду.
Ні. Ви знаменитість?»
А я: «Так».
А вона: «Обійміть мене».
Я такий: «О ні».
Не тому що мені не подобається. Просто я перелякався.
Розумієте, про що я?
Хто досі обіймається?
Я кажу: «Може, стукнемося кулаками?»
А вона: «Ні. Ходіть сюди. Я люблю обійматися».
Розмах рук на два з половиною метри, вона загрозливо наближається.
І я здався. Я кажу: «Добре, давайте. Помремо обоє».
Я не зрозумів, що з нею. Вона хвора? Я не…
Просто я параноїк.
До речі про «люблю обійматися», може, позбудемося цього?
Цей прикол уже не працює.
«Люблю обійматися», і все? Більше жодних питань?
Так більше не можна робити зі зрозумілих причин,
і є ще сто причин, чому так не можна робити з чоловіками.
Наприклад, у мене був такий дядько.
«Іди сюди. Я люблю мацати дупи.
Іди сюди. Дай цю соковиту дупу.
Усе гаразд. Я просто люблю мацати дупи.
Не дивуйся. Я мацаю дупи й люблю це».
«Ні, це ми зрозуміли».
«Я чоловік старої школи. Це частина мого шарму.
Я завжди торкаюся дівчат між ногами.
Трішечки, кісточками пальців.
Навіть не відчуваю. Там немає нервових закінчень.
Не сердьтеся.
Спитайте моїх рідних. Я давно це роблю.
Люблю іноді залізти куди не слід, але ніхто не заперечує.
Я не хочу змінюватися. Ну ж бо, не будьте такими прогресивними».
ЧЕЛСІ ГЕНДЛЕР «РЕВОЛЮЦІЯ»
В Англії я пішла на виставку собак.
Ясно, що в нас там були зйомки,
бо просто так я б ніколи не відвідала виставку собак.
І я побачила бернського зенненхунда. Я раніше не бачила таких собак.
І я така: «О боже.
Це ж справжня собака мрії».
Вони ідеальні. Чорно-коричнево-білі.
І вони ледачі, знаєте? Вони нічого не хочуть робити. Я…
Видно, що вони не виявляють ініціативи.
І ти…
Я захотіла цю собаку.
Удома я сказала своєму помічнику Таннеру:
«Купи мені бернського зенненхунда».
Але якщо ти знаменитість, ти не можеш просто купити собаку.
Усіх улюбленців треба брати з притулку,
інакше активісти PETA спалять тобі будинок.
Тож я сказала своєму помічнику Таннеру:
«Знайди мені вживаного бернського зенненхунда».
Через два тижні трикілограмове двотижневе цуценя бернського зенненхунда
увірвалося в моє життя, це було неймовірно.
Я одразу назвала його Ґері.
Але я не все продумала, бо цуценята енергійні.
Вони хочуть гратися. Постійно.
У них гострі зуби, вони застрибують на все,
і вони набридливі.
Двоє моїх собак побачили Ґері.
Через дві години вони піднялися на другий поверх
і не спускалися два тижні.
Один із них написав мені: «Повідом, коли Ґері забереться».
За 48 годин Ґері погриз дві мої канапи.
Навіть не подушки. Саме канапи.
Я така: «О боже, що це…»
Усі меблі з першого поверху довелося прибрати.
Я фактично жила в порожньому складі,
носила шахтарський ліхтарик і наколінники, чекаючи наступної сутички.
На четвертий день я знайшла мертву сову на задньому дворі.
Я навіть не знала, що сови справді існують.
Я думала, це персонаж «Гри престолів».
ТРЕВОР НОА «Я Б ХОТІВ»
Здійснилася одна з моїх мрій. Я вперше побував у Швейцарії.
Якщо ви не знаєте, я розкажу, чому так про це мріяв.
Моя мама — чорношкіра, з народу коса з Південної Африки.
Я виріс у Південній Африці.
Мій батько — швейцарець зі Швейцарії. Він білий.
А я ніколи не бував у Швейцарії.
Коли була нагода, не було часу, і навпаки.
А тепер нарешті ми вперше побували у Швейцарії.
Я відчув полегшення. Знаєте чому?
Усе життя
мені здавалося, що тато насправді мене не любить.
А тепер, коли я приїхав до Швейцарії та зустрівся з ним,
я зрозумів: «Ні.
Він просто швейцарець».
Вони всі такі!
Але було й ніяково теж.
Я спробував здивувати його, вивчивши німецьку.
Ми давно не бачилися, а він говорить німецькою,
я думав, що в цей приїзд здивую його.
Я багато вчився на Duolingo,
їздив до Німеччини й практикувався там, усе як треба.
У Швейцарії я думав: «Ось так.
Я готовий, я здивую батька».
Я приїду до нього додому, постукаю.
Він відчинить та здивується: «Треворе!»
А я скажу: «Тату, я говорю німецькою!»
А він скаже…
І зробить так…
Це мала бути чудова зустріч. Я все спланував.
Але план не спрацював.
Я приїхав. Він здивувався, зрадів.
Та щойно я сказав: «Тату, я говорю німецькою!» —
він такий: «Не роби цього. Ні».
ПЕТТОН ОСВАЛЬТ «УСІ МИ КРИЧИМО»
Світ повністю змінився.
Тепер світ зовсім інший, правда?
Круїзні кораблі? Ви їх більше не побачите. Помахайте їм рукою.
Наші внуки не знатимуть, що таке шведський стіл.
Клятий COVID змінив усе наше життя.
По-перше, всі місця на круїзних кораблях заброньовані до 2026 року.
Людям кортить ступити на борт чумної баржі
і попливти у відкрите море.
«Дайте мені померти біля водної гірки!»
Шведські столи не лише повернуться,
вони повернуться так, щоб якнайсильніше засмутити лібералів.
Кожне таке кафе матиме свою ідею.
«Завітайте до кафе для альфа-самців "У Капітана Ковіда".
Ти ліворадикальний метросексуал,
якому потрібен пластиковий екран над клем-чаудером?
Чи ти здатен трахнути свою дружину?
Тоді приходь до кафе "У Капітана Ковіда".
Доведи, що не вакцинований,
і безкоштовно отримаєш тарілку гребінців кімнатної температури.
Ось так».
РОННІ ЧЄН «НЕВИМУШЕНО»
Скасуйте мене.
Твітніть, що я змусив вас сказати слово на «н».
Ну ж бо. Скасуйте мене.
Якщо ви думаєте, що справді здатні скасувати мене
по телефону, сидячи вдома у трусах, — уперед.
Скасуйте мене.
Я покинув три країни з безкоштовною медициною і без зброї.
Я приїхав до Америки в 2015 році, вже готовий померти.
По-вашому, ідіоти-трампісти, ненависники азіатів, неконтрольований COVID
і користувачі «Твіттеру» мене лякають?
Уперед. Скасуйте мене.
Що ви зробите? Скасуєте мене, щоб я повернувся у Малайзію?
Де я національний герой?
І курс валют дуже для мене вигідний?
О ні!
Як я виживу?
Зробіть це.
Звільніть мене з цього пекла.
РІКІ ДЖЕРВЕЙС «НАДПРИРОДНЕ»
Вітаю на моєму шоу. Це не зовсім шоу. Ні танцюристів, ні жонглерів.
Просто чоловік балакає.
По суті, це і є стендап-комедія, так? Балачки чоловіка.
Сексист.
НАДПРИРОДНЕ
А як же смішні комікеси?
Наприклад…
Ні. Гаразд.
Ні.
Я цього не робитиму, гаразд?
Це була іронія, ясно?
Її трохи буде в цьому шоу. Спробуйте її помітити.
Коли я для комічного ефекту кажу те, у що не вірю,
а ви як глядачі
смієтеся з неправильного, бо знаєте, як правильно.
Це сатира на наші погляди.
Як-от перший жарт.
Я використав старомодне сексистське кліше, що жінки не смішні.
Насправді я знаю багато смішних жінок.
Наприклад…
Я знову це зробив. Ви помітили.
Але ж вони є.
Дама Една Евередж. Вона…
Едді Іззард.
Вона неймовірна, так?
Вона не лише чудова комедіантка, але й актриса. Правда?
Вона неймовірно зіграла того чоловіка, хіба ні?
ДЕОН КОУЛ «СИНОЧОК ШАРЛІН»
І оновіть свої секс-іграшки, чорт забирай.
Деякі ваші секс-іграшки старші за ваших дітей.
Той самий кролик з язиком,
паличка, куля.
Це вже навіть не куля. Це рогатка чи щось таке.
Оновіть свої іграшки.
От зараз з'явилася нова штука від фірми Tracy's Dog.
Лунають схвальні відгуки.
Хай цей красунчик тебе використає, сестро. Ну ж бо.
Tracy's Dog. Це серйозна штука, чуєте?
Коштує лише 50 доларів.
Мама мого сина сказала: «Я не можу тримати цю хрінь удома,
бо нічого не встигаю зробити, коли воно всередині.
Я нічого не встигаю, поки воно всередині».
І ця хрінь коштує лише 50 доларів, чуєте?
Це така U-подібна штука.
Одна частина входить усередину, інша вигинається догори.
А на кінці — смоктальний механізм, який іде аж до клітора.
І просто смокче. Типу…
Ця хрінь має десять швидкостей смоктання.
У тебе аж мізки вибухнуть, обіцяю.
Це серйозно.
А тепер запиши це в телефон. Швидше.
Швидше запиши, поки не забула. Запиши…
Не зважай, що хтось дивиться. Запиши у телефон.
Ви, старенькі, запишіть…
Ви ж знаєте, що пам'ять уже не та.
Ну ж бо, запишіть, поки не забули.
Сидите тут і намагаєтеся не забути.
Він такий дурний.
Tracy's Dog.
Так, я знаю одну курву на ім'я Трейсі. Вона має пса.
Трейсі…
Так, пес Трейсі.
ВІТНІ КАММІНГС «ЖАРТИ»
Ви заклеїли камеру на комп'ютері клейкою стрічкою, пане?
Заклеїли? Я ж знаю.
Заклеюєте камеру й кажете:
«Росіяни не побачать цей член.
Вони не заслуговують дивитися на цей V-подібний виріз і на член».
Ви видаляєте файли кукі?
Ви не знаєте? Не впевнені? Це значить: «Кожні 20 секунд».
Усі мої колеги кажуть:
«Нам потрібна програма для видалення кукі».
А я питаю: «Скільки збоченого порно ви дивитеся?»
Де наш друг? Де 65-річний дідусь? Він більше не з нами?
А, ось він.
Послухайте мене. Якщо чуєте, то послухайте.
Люди постійно дивляться порно в інтернеті,
а потім скаржаться, що ця інформація повільно зникає.
Що треба видаляти кукі.
Уявляєте, що йому доводилося робити, щоб побачити цицьки?
Треба було поїхати в місто,
знайти газетний кіоск.
Потім подивитися дорослому чоловікові в очі
і сказати: «Журнал "Великий бобер", будь ласка».
Його кукі — то був живий чоловік,
якого можна було зустріти у магазині чи в церкві.
І ще бозна-де.
Якби він хотів видалити кукі, йому довелося б убити свого друга.
СЕМ МОРРІЛ «ЗАВТРА У ТОЙ ЖЕ ЧАС»
Днями я бачив статтю про те, що фільм «Білосніжка» тепер є проблемним.
І це нормально.
Якщо фільму понад 75 років,
визнаймо, що погляди змінилися, і займімося іншими справами.
Нам щоразу не потрібен огляд.
Але, звісно, я прочитав статтю,
і там було написано: «Проблема в тому,
що він її цілує, коли вона спить. Вона не дала згоди».
Я подумав: «Добре, але поцілунок був швидкий і врятував їй життя».
Він же не облапав її, мастурбуючи при цьому,
поки гноми знімали відео.
Усе було зроблено зі смаком.
Я не думаю, що цей фільм надихає на сексуальну агресію.
Навряд чи хтось у тюрмі зараз думає: «Дісней збрехав».
Якщо тебе непритомну поцілує принц,
це не найгірше, що може статися, правда?
Я не кажу, що це нормально, але…
Якщо ти непритомна, тебе, мабуть, поцілує не принц.
Може, принц Ендрю, але зазвичай…
Так? Гаразд.
Культура скасування й досі існує? Не знаю.
Якщо ізолювати мене на два роки, це буде серйозно.
Але в деяких випадках це несерйозно.
Як із Доктором Сьюзом торік. Сказали: «Його скасовано».
А я: «Наскільки я знаю, він помер. Не знаю…
Зараз він точно не перевіряє свій "Твіттер"».
Я бачив заголовок: «Доктор Сьюз під обстрілом».
І подумав: «Він у землі. Його більше з нами немає».
Здається, він написав щось расистське у своїх маловідомих дитячих книжках.
Звісно, Такер Карлсон у новинах сказав:
«Почалося полювання на Сьюза.
Сьогодні це Сьюз, а завтра може бути будь-хто з нас.
Виберіть сторону у Сьюзових війнах».
Люди витратили тисячі доларів
на расистські книжки Доктора Сьюза, не знаю навіщо.
Не знаю, кому їх можна показати.
«Тату, почитаєш мені "Кота у капелюсі"?»
А він: «Ні, я маю щось краще».
Сьогодні ми почитаємо «Єврея у зоопарку». Це…
ЗБІРНА ДЕЙВА ШАППЕЛЛА ЗЕМЛЕТРУС «ЛЕГЕНДА»
Я дуже засмутився,
коли ми втратили Арету Франклін, королеву соулу.
Я спробував ушанувати її й подивитися похорон,
але він був надто довгий.
Я кричав на телевізор: «Відпустіть її».
Вона вже має бути з Богом.
Похорон був такий довгий, що мені вимкнули кабельне.
Я сказав: «Похорон тривав два розрахункові періоди».
Дзвонять: «Чому не платите за кабельне?»
А я кажу: «Я ще на похороні».
Відпустіть її.
Я ще не бачив, щоб пастор читав усю Біблію.
Він не пропустив жодного вірша.
Я зрозумів, що це надовго,
коли пастор прочитав: «На початку…»
Я кажу: «На початку?
До чого на похороні Адам і Єва?
Відпустіть її. Вона має бути з Богом.
CNN почали вимикати камери.
«Гаразд, забираймося звідси».
Ми просиділи тут три тижні.
Зараз по ТБ має виступати Дон Лемон.
Я все кричав на телевізор: «Відпустіть її!»
Я зрозумів, що це надовго, коли Арета встала, щоб перевдягнутися.
«Під час другої частини похорону я буду в іншому вбранні».
Я сказав: «Другої частини?
На якому похороні є перерва між таймами?»
Відпустіть її. Вона має бути з Богом.
Похорон був такий довгий, її стільки тримали в Детройті,
що коли вона нарешті дісталася воріт Раю,
ангел вийшов і сказав: «Бог пішов».
Ти мала тут бути три тижні тому.
Він забрав твоє життя третього числа, а зараз 21-ше.
Я знаю, що ти королева, але він король.
Не можна, щоб Бог чекав на тебе, Арето.
Це неповага.
ТІМ ДІЛЛОН «СПРАВЖНІЙ ГЕРОЙ»
У Флориді новий законопроєкт. Його назвали «Не кажи "ґей"».
Один з відкинутих пунктів цього законопроєкту —
те, що вчителі повинні розкрити сексуальну ідентифікацію дітей
батькам протягом пів року.
Це жахливо, але й смішно.
Подумайте, які дзвінки довелося б робити учителям…
«Вітаю, містере Морріс. Як справи?
Я вчитель англійської Тодда.
Так, у нього все гаразд. Ні, жодних проблем. Оцінки добрі.
Але він дуже близько спілкується з іншим хлопцем.
Вони багато сміються. Їздять разом на автобусі.
Це його брат?
Добре. Ні, нічого.
Зовсім нічого. Як ви? Усе гаразд?
Так, я просто перевіряю, як справи у класі».
Я б подзвонив так. Без контексту.
«Алло, місіс Міллер.
Ваша дочка — лесбійка».
Хай самі розбираються.
Розумієте?
Це також псує репутацію вчителям.
«Я бачив, як ваш син дрочив своєму другові. Думаю, вони ґеї.
Правда. Я зробив відео. Я знав, що ви мені не повірите.
Хочете подивитися? Це моя робота.
Ні, це моя робота. Я вчитель».
КЕТТ ВІЛЬЯМС «ТРЕТЯ СВІТОВА ВІЙНА»
Мені вже набридли ті, хто лає Джо Байдена.
«Джо повинен зосередитися».
«Прокидайся, Джо».
«До біса Джо Байдена».
Люди, що з вами не так?
Хто вас виховував?
Джо Байдену 96 років, трясця.
Ви дали дідусеві роботу, йолопи.
Ви вибрали прадідуся на посаду, курва.
А тепер ви хочете, щоб прадід зосередився?
Джо Байден і так робить усе, що може.
Чуваку 97 років.
Люди критикують Джо Байдена.
«Мені не подобається, як він залишив Афганістан».
А як, по-вашому, дев'яностовосьмирічний чувак закінчує бійку?
Швидко й тихо, курва.
Саме так Джо Байден залишив Афганістан.
Джо робить усе можливе, трясця.
Облиште його нарешті. Джо 99 років…
Якщо вам пощастило мати живого прапрадіда,
подзвоніть йому просто зараз
і спитайте, чи він готовий завтра дати 12 пресконференцій.
Він точно не готовий.
НІК КРОЛЛ «МАЛЕНЬКИЙ ВЕЛИКИЙ ХЛОПЧИК»
Хто-небудь тут, дивлячись у дзеркало,
задоволений тим, що бачить?
-Ні. -Так.
Так. Зазвичай це кажуть один чувак і Ліззо.
Знаєте?
Із Ліззо все ясно.
Вона грає на флейті. Це дуже сексі. Це круто.
А хто той чувак? Тобто ви знаєте таких хлопців…
Їм наче сонце весь час світить в очі, розумієте?
Вони постійно мацають свої груди.
Цікаво, що він робить уранці.
Мабуть, дивиться на себе й думає…
«Я красунчик.
Ну що ж. Почнімо цей день, Джейку».
У мене вранці не так.
Я роблю все можливе, щоб виглядати якнайпривабливіше.
Сьогодні це значить бути схожим на друзів Крістофера з «Клану Сопрано».
«Як справи?
Гей, Крісе, замовиш за мене слівце перед дядьком Тоні?»
Я роблю все, що можу, а потім дивлюся у дзеркало.
Дивлячись у дзеркало, я чую голос,
такий, як у англійського хулігана.
Він каже: «Подивися на себе. Ти клята жирна ігуана».
Можливо, голос, який я чую, належить британському актору Джейсону Стейтему.
«Чому ти такий червоний, коли виходиш із душу?»
А я: «Бо в мене екзема».
«Справді? У тебе екзема?
А від чого загострюється екзема?»
«Від молочки».
«А ти й досі їси багато морозива, правда?»
«Так».
«І горішків».
«Так, мені не можна їсти кеш'ю…»
«Тобі не можна їсти кеш'ю, правда?
І що ти робитимеш?»
«Мабуть, піду…»
«Так, підеш до фармакології?»
«Ми називаємо це аптекою».
«Ще б пак, трясця.
Іди в аптеку, купи собі лосьйон без запаху
і величезну коробку дитячого мелатоніну».
«Бо звичайний…»
«Так, від звичайного тебе вранці плющить, так?
Ти виходиш з аптеки, і що ти забу…»
«Я забув про екзему…»
«Так, ти забув крем від екземи!
Тож забирайся звідси,
товстий, забудькуватий, земноводний, червоний, обсипаний
нещасний семіте-невдахо!»
А потім я дивлюся у дзеркало й кажу собі: «Почнімо день».
ДЕВІД А. АРНОЛЬД «НЕ ДЛЯ СЛАБКИХ»
Вони хотіли собаку. Я не хотів собаки. Розумієте?
По-перше, собаки тепер живуть інакше, ніж у моєму дитинстві.
Розумієте? Я не…
Нинішні власники собак, ви робите забагато. Кажу вам.
Ви берете їх у продуктові магазини,
носите їх у маленьких сумочках.
Я сюди летів першим класом, поруч сидів пудель і дивився на мене,
типу: «Що ти тут забув?»
Ні, курво, що ти тут забув?
Ви цілуєте їх у морди.
«О боже, я так тебе люблю».
Ви не хочете вакцинуватися, але це…
Типу: «Я не хочу цього у своєму тілі!
А мій пес, який цілий день лизав собі яйця…»
Та годі вам.
Я такий: «Навіщо мені собака?»
Розумієте? У мене в дитинстві був собака.
Тоді мене осяяло: «У мене в дитинстві був собака.
І це було жахливо».
Одна з моїх найбільших дитячих травм
пов'язана з собакою, який у мене був у дитинстві.
Я ріс у Клівленді, Огайо. Ніколи не забуду. Мені було вісім.
Я стояв у дверях, пес пісяв на газоні.
Раптом під'їжджає машина, двері відчиняються, собаку хапають, машина їде.
Я такий: «Що?»
Я сказав: «Тату, собаку вкрали!»
І от що мій батько зробив для мене у цю жахливу мить.
Він сказав…
«Що ж, заходь у будинок».
Я йому: «Хвилинку!
Невже ти нічого не зробиш?»
Він розізлився: «Що ти, в біса, від мене хочеш?
Собаки немає».
Я такий: «Оце так. Отже, про собак дбати не треба!»
Це переслідувало мене багато років.
Я ріс, коли з батьками не обговорювали почуття.
Треба було осмислити це самотужки у своїй восьмирічній голові.
І багато років я прокручував цю ситуацію.
Типу, я розумію, чому він вийшов і подивився в той бік.
Бо вони поїхали туди.
А навіщо дивитися назад?
Ніби ти думав, що вони об'їдуть квартал на машині
й вернуться з собакою?
«Та ну. Я пожартував. Ось твій собака».
АЗІЗ АНСАРІ «КОМІК У НІЧНОМУ КЛУБІ»
Дивіться на Ice Cube. Ice Cube не хоче вакцинуватися.
Він мав знятися у фільмі «Ні, чорт забирай»,
якого ми, на жаль, не побачимо. І…
Для цього треба було вакцинуватися, а він був проти.
Але знаєте, що найдивніше?
За кілька місяців до пандемії Ice Cube зробив колоноскопію.
Знаєте, що таке колоноскопія?
Просто Ice Cube пішов до лікаря.
Лікар сказав: «У тебе проблеми з кишечником,
треба зробити колоноскопію».
Він питає: «Що це таке?»
А йому кажуть: «Що ж, сідай, Ice Cube.
Якщо коротко, треба випити чотири літри рідини
і викакати все, що у тебе всередині.
Прочистити систему, так?
Наступного дня дамо тобі наркоз
і запхаємо в дупу гумовий шланг
із камерою на кінці.
Вона кілька годин зніматиме все, що діється у тебе всередині.
А ще візьмемо аналізи й розбудимо тебе, коли закінчимо».
А він такий: «Ну що ж, якщо треба».
Він не казав того, що каже тепер.
Не казав: «Я не розумію науку».
Не казав: «Моя дупа — моє діло». Ні.
Він лежав під наркозом, а поруч були чотири незнайомці.
Вони такі: «У нас проблеми».
А він: «Ти зможеш. Доклади зусиль».
Це тривало кілька годин.
Що вони робили? Знімали міні-серіал?
Місце дії другого сезону «Ферзевого гамбіту» — товста кишка Ice Cube?
Не знаю, чи робив Ice Cube колоноскопію.
Але… Він…
Йому вже є 45 років. Він мав би її зробити.
Скрінінгову колоноскопію.
Перевірку на рак товстої кишки.
Сподіваюся, я не згрішив проти правди.
КРІСТІНА П. МАТЕРИНСЬКІ ГЕНИ
Я розриваю цикл спадкової травми.
І це дуже нелегко.
Ось що я вже зробила.
Я десять років ходила до психолога.
Тепер я щодня прокидаюся, висловлюю вдячність,
потім п'ю каву, йду в туалет.
Займаюся спортом, бо ендорфіни допомагають подолати депресію.
Я сиджу на низьковуглеводній і високобілковій дієті,
медитую двічі на день,
відчуваю всі свої дурні почуття…
і все одно я досі в дупі.
Я цілком ненормальна.
Дякую.
Але я стараюся, я працюю далі.
І я досягну успіху. Так.
Бо моє дитинство було ненормальним.
Скажімо так. Коли я була мала, то не розуміла,
як люди після 20 років ще живуть з батьками.
Я хотіла злиняти вже у шість років.
Я думала: «Де мій лист із Гоґвартсу?
Заберіть мене звідси».
Я б краще жила з тими сучками з «Фактів життя»
і робила ножиці з лесбійкою Джо. Пам'ятаєте Джо?
Ви ж знаєте, що Джо була лесбійкою, правда?
Так, бо вона носила хвостик…
і була механіком.
Механіком цицьок і кицьок, правильно? Так!
ПОЛ ВІРЗІ «НІЧНІ ЗІЗНАННЯ»
Мій син добре грає в баскетбол. Чудово.
Він завжди хоче зіграти зі мною один на один,
але тоді дочка за бортом. Якось я дав їй м'ячик.
І сказав: «Доню, пограйся цим м'ячиком.
Коли ми з братом закінчимо, я пограюся з тобою».
Ми починаємо грати. Вона впускає м'яч.
Він котиться до нас і заважає. Ми змушені зупинити гру.
Мій син був не в гуморі й розізлився.
Він піднімає м'яч і каже: «Ні-ні».
Я питаю: «Що таке, синку?
Що ти хочеш зробити? Кинути м'ячем у сестру?»
Він каже: «Я втомився, тату».
Я кажу: «Синку, тобі 12. Від чого ти втомився?
Це я втомився.
Ми з мамою можемо розлучитися через те, що сталося під час сніданку.
І через пів року тут житиме якийсь тип на ім'я Філ.
Віддай їй м'яч».
А дочка каже: «Лукасе, віддай м'яч, будь ласка».
А я кажу: «Зроби правильно і віддай їй м'яч. Віддай».
Він злий і обурений, тому кинув у неї м'ячем з усієї сили.
Влучив у ніс і губу, розбив їй губу.
У неї кров, вона кричить і плаче.
Це справжній жах.
Тепер я повинен утішати дочку й одночасно сварити сина.
Я кажу: «Доню, мені так шкода. Ми все витремо.
Ти що, здурів? У неї кров, вона плаче через тебе.
Сподіваюся, ти радий.
Вибач. Секундочку.
Хочеш пограти зі мною? Ми пограємо прямо зараз.
Хочеш так гратися з сестрою? На початку м'яч у мене. Це мій дім».
Я веду м'яч.
Лейап. Один-нуль. Уперед. Моє очко, мій м'яч. Поважай мене.
Я знову кидаю. Бум. У кільце з трьох метрів. Вжух.
Я кажу: «Спробуй мене обіграти. Ну ж бо».
Він зацікавився.
Народ, коли я втретє вів м'яч,
син забрав його в мене.
Я веду м'яч за спиною. Він забирає.
Він біжить до кільця, повністю зосереджений.
Кидає з двох з половиною метрів. У кільце.
Підходить до мене, груди випнув,
дивиться й каже: «Граймо, курва».
«Що? Що ти мені сказав?»
Він каже: «Граймо?»
Я кажу: «Іди посидь п'ять хвилин на лаві й подумай про те, що ти…
Я твій батько. Не можна так зі мною говорити. Ти здурів?»
А потім я подумав:
«Це було найкрутіше, що я бачив у житті.
Мій син — мужик!»
ДЖЕФФ ФОКСВОРТІ «СТАРІ ДОБРІ ЧАСИ»
За місяць пандемії у мами зламався телефон-розкладачка.
Ми їй купили перший у її житті айфон.
І якщо ви сьогодні мене спитаєте:
«Джеффе, що легше: навчити твою маму писати СМС
чи твого пса підтирати зад?»
Я, мабуть, скажу: «Дайте туалетний папір.
Зараз спробую».
Навчити її писати СМС було складно.
Мої дочки дуже зраділи,
що бабуся нарешті пише СМС, і почали писати їй.
Якось увечері мама дзвонить мені
і питає: «Що таке LO?»
Я спитав: «Ти про що?»
Вона каже: «Джордан надіслала мені СМС, у кінці там написано ЛО».
Я спитав: «Як пишеться?» Вона каже: «Л-О-Л».
Я кажу: «Мамо, це значить "сміюся вголос".
Діти зараз так роблять.
Вони пишуть не все повністю, а лише перші літери.
Типу, Х-З — "хтозна", О-М-Г — "о боже".
Так у них заведено».
Через кілька днів мама присилає мені СМС:
«Я-П-В-М-К-М-К».
Я думаю: «О боже. У мами інсульт».
Я дзвоню їй і питаю: «Мамо, що ти мені прислала?»
Вона каже: «Я зробила так само, як дівчата.
Написала: "Якщо підеш у магазин, купи мені кетчуп"».
Ну звісно. Як я не зрозумів?
ДЖОЕЛ КІМ БУСТЕР «ПСИХОСЕКСУАЛ»
Оргазми — дивна річ.
Різниця між чоловічим і жіночим оргазмом неймовірна.
Як відомо, чоловічий оргазм дуже простий.
Схожий на Mario Kart.
Проїдь кілька разів по треку — і виграєш.
А жіночий оргазм, як я чув,
дуже схожий на лабіринт, на вході сидить сфінкс
і каже: «Я завжди кажу правду, а мій брат бреше».
Ти повинен розгадати загадку,
дійти до центру, перемогти Мінотавра,
і тоді, можливо, знайдеш точку G. Хтозна!
У нашій культурі ми говоримо про точку G так,
ніби вона щоночі змінює позицію в тілі,
як клята Кімната на вимогу.
Це справжнє божевілля.
Я взагалі не думаю, що це аж так важко.
Про те, що дівчину складно довести до оргазму,
кажуть лише у гетеросексуальних стосунках.
Жінки-квіри так не кажуть,
і мені цікаво, якого шматка пазла тут бракує.
Справді.
Ні, припиніть.
Не треба погоджуватися й аплодувати.
Ви або смійтеся й аплодуйте, або не робіть нічого.
Не думаю, що довести жінку до оргазму — це важко.
Думаю, я б зміг це зробити.
Справді. Випустіть мене на поле, тренере.
Я думаю, що зміг би.
Я нечасто це робив, але люблю загадки
і думаю, там треба робити те саме, що й у квест-кімнаті.
Перевірити всі кути й швиденько забратися звідти.
Зважаючи на це, пані, підійдіть сюди й сядьте на табуретку.
І подайте мені, будь ласка, пляжний рушник, якщо можна.
Я просто жартую. А що, як ні?
От якби ви дивилися цю стендап-комедію Netflix і сказали:
«О боже. Азійський ґей довів жінку до оргазму на сцені».
Хто сказав, що театр мертвий?
КЕТРІН КОЕН «ЯКИЙ СЮЖЕТ? ВОНА ВРОДЛИВА»
У мене зараз багато нових рис. Недавно я пішла в Chipotle о 10:45.
Лікар прописав.
І коли я зайшла, то…
Бо я крута. Заходячи в Chipotle, я не… Тут я така…
А в Chipotle така… Я знаю. Я така…
Тож заходжу я в Chipotle, а працівник…
Так, чоловік. Це важливо.
Він такий: «Що бажаєте?»
А я думаю: «Так, він хоче зайнятися зі мною сексом без захисту».
Але кажу: «Вітаю. Бурито-боул із куркою, будь ласка.
Я знаю, що до нього йде гуакамоле, і ще дайте найгостріший соус».
Він такий: «Ви впевнені?»
А я: «О боже. Чи впевнена я?
Не знаю.
Я ще про це не думала.
Я не думаю над питаннями для великих хлопчиків.
Я лише маленька дівчинка.
Я думаю про дівочі речі, наприклад сережки й черевички.
Я не лізу у справи великих хлопців.
Я лише мала дитина з цицьками. Я…»
Ой, вибачте, я зовсім забулася.
Я щось не так зробила?
Стривайте, я сказала щось обурливе?
МО ҐІЛЛІҐАН «У ЖИТТІ Є ДЕЩО БІЛЬШЕ»
Скажу чесно. Ви стежили за моїм шляхом від початку.
Я не завжди був у шоубізнесі.
Раніше я був бідним. Справжнім злидарем.
Знаєте, як буває, коли ти такий бідний, що починаєш молитися.
А ти навіть не релігійна людина.
Ти починаєш молитися, навіть не вміючи.
«Так.
Не знаю, хто там, нагорі. Буддо чи хтось там, слухай.
Молю тебе, благаю.
Якщо є бодай якась можливість, щоб Отець Небесний пройшов долиною смертної тіні
і подав мені знак, де знайти трохи грошей…»
Навіть коли ти ведеш переговори з Богом, це купи не тримається.
«Якщо подаси мені знак, де знайти гроші,
обіцяю ніколи більше не лаятися».
Що?
Справжній злидар.
КРІС ДІСТЕФАНО «СПЕШІ ВЕШІ»
Для білих людей усе скінчено. На 100%. Нам добре жилося.
Слухайте, білі люди, було добре, але все скінчилося.
Ясно? Не думайте, що це не так.
Нокаут. Усе. Кінець. Ми вже не встанемо.
Але впродовж усієї історії у нас було багато хорошого.
Багато поганого теж, але не звертайте на це уваги.
Але це кінець. Білим кінець. І я це знав.
Я це відчув сім років тому.
У мене було передчуття, що для білих усе зміниться.
Я подивився у дзеркало і сказав: «Ну все, догралися.
Крісе, ти…» Бо я мертвотно блідий.
Біліших за мене не буває.
І я це відчув. Тож мені довелося прийняти рішення.
І я спеціально, продумано… Обидві мої дочки — пуерториканки.
Я маю… Так. У мене діти-латиноамериканки. Дякую.
У мене діти-латиноамериканки. Такий був мій план.
Сім років тому я пішов у бар. Він називається Place to Beach.
Він і досі існує. Він на Коні-Айленді, у Брукліні.
Заґуґліть. Place to Beach.
Я купив там май-тай і фальшивий сертифікат про щеплення.
І… У Відо.
Він помер від COVID, але що вдієш?
НОРМ МАКДОНАЛЬД «НІЧОГО ОСОБЛИВОГО»
Я люблю лікарів, люблю фахівців.
Але ось чого я не розумію.
У тебе болить нога, ти йдеш до лікаря для ніг.
Дзвониш лікарю, він каже:
«Я не можу, йдіть до звичайного лікаря».
Ти йдеш до звичайного лікаря, а він:
«Вам треба до лікаря для ніг.
Як будете виходити, заплатіть Аґнес 80 баксів».
Що за шахрайство?
Ти кажеш: «Гаразд».
А він: «Оскільки ви вже прийшли, хочете виміряти тиск?»
Я такий: «Ні, дякую, мені вимірювали тиск уже 5 000 разів».
Я навіть не знаю, що це значить.
Мені кажуть: «У вас 150 на 60».
Я питаю: «Це добре?» А вони: «Ну… Не знаю.
Усе як у тумані.
Я лікар.
Зараз я вдарю вам по коліну молоточком».
Це мені здається найдивнішим.
Хіба так роблять і досі?
Це схоже на мультик 1950-х років.
Чувак бере молоток, б'є вас по коліну,
а ви: «Моє коліно! Боже, як боляче!»
А він пише: «Чудово. Дуже добре».
Саме так і треба реагувати на удар молотком по коліну.
Іноді лікарі знають лише розумні слова. Зустрічали таких?
Якось я був дуже втомлений. Мені було погано, і я не розумів чому.
Я прийшов до лікаря і кажу: «Лікарю, я постійно знесилений».
А він: «Це схоже на синдром хронічної втоми».
Я кажу: «Справді? Що це?»
А він: «Ну, "хронічний" — це постійний,
"втома" — це знесилення,
а "синдром" — це ваш стан.
Не забудьте заплатити Аґнес 80 баксів, як будете виходити».
НАЙКРАЩЕ З ШОУ «NETFLIX — ЦЕ ЖАРТ: ФЕСТИВАЛЬ»
Я люблю чоловіків із товстою шиєю і дурним виглядом. Люблю таких.
РЕЙЧЕЛ ФАЙНШТЕЙН ЕМІ ШУМЕР ПРЕДСТАВЛЯЄ: ПОРАДИ ДЛЯ БАТЬКІВ
Мені подобається, як люди кажуть: «Іди за грошима», —
говорячи про вакцину.
Я хочу, щоб на моєму похороні One Direction виконали кавери BTS.
Бо тоді я буду радий, що помер.
ДЖИММІ КАРР
БІЛЛ БАРР ПРЕДСТАВЛЯЄ: ДРУЗІ, ЯКІ ВБИВАЮТЬ
Я шукаю сексуальну молоду людину років…
50-ти.
МАРША ВОРФІЛД ЗАЯВА ПРО СЕБЕ: СТЕНДАП ЛҐБТК+
Найкраще в моєму камінґ-ауті як трансперсони
те, що люди цим спантеличені
й забули про свій расизм.
Тож це найкраща подія в моєму житті.
РОБІН ТРЕЙН
Щомісяця я думаю, що вагітна.
Навіть якщо сексу не було,
я думаю: «З Марією це сталося, може статися й зі мною».
КАРЛІ АКІЛІНО ПІТ ДЕВІДСОН ПРЕДСТАВЛЯЄ: НАЙКРАЩІ ДРУЗІ
Люди з дітьми поводяться так, наче бездітним
не можна вказувати їм, що вони погані батьки.
БРАЯН СІМПСОН ЦЕ МІЙ ЧАС ІЗ ДЕВІДОМ ЛЕТТЕРМАНОМ
Найдивніше те, що до вакцинації я не була трансперсоною.
ДЖЕЙ МАКБРАЙД
ЕМІ ШУМЕР ПРЕДСТАВЛЯЄ: ПОРАДИ ДЛЯ БАТЬКІВ
Хіба це не бісить Коли повія виявляється 17-річною?
ТРІКСІ МАТТЕЛ ЗАЯВА ПРО СЕБЕ: СТЕНДАП ЛҐБТК+
Кажеш: «Я точно платив за 16-річну».
Бути коміком — це не психіатричний діагноз.
ДЖОН МАЛЕЙНІ «ЗАЛ»
Чи багато серед нас ненормальних, у тому числі я?
Так. Утім, яка різниця?
ДЕВІД ЛЕТТЕРМАН І НАОМІ ЕКПЕРІГІН
ЦЕ МІЙ ЧАС ІЗ ДЕВІДОМ ЛЕТТЕРМАНОМ
Іноді, якщо пощастить, там буває лазанья.
-Ми любимо тебе. Так. -Дякую за марихуану.
Так, авжеж. Нема за що. У мене є ще.
-Ось, і ось… -Цей косяк для мене?
Це спецвипуск Снуп Доґґа.
СНУП ДОҐҐ І ДЕРЕЙ ДЕВІС
КЛЕЇМО ДУРНЯ: КОМЕДІЙНИЙ СПЕЦВИПУСК СНУП ДОҐҐА
Станьмо ближче,
бо звичайні люди у першому ряду точно захочуть
фото фантастичної четвірки.
-Нізащо. -Оце вже ні. Я не…
ЛІЛІ ТОМЛІН, ДЖЕЙН ФОНДА,
ДЖУН ДАЙАН РАФАЕЛЬ, БРУКЛІН ДЕКЕР
Нещодавно від нас пішли коміки Норм Макдональд,
Луї Андерсон,
Боб Саґет,
Ґілберт Ґоттфрід
і Вілл Сміт.
ДЖЕФФ РОСС «ЗАЛ»
ЗАЛ
Дякую тим, хто на балконі.
Дякую, що прийшли, заплативши півціни.
Дуже вам дякую. Це…
Дякую, але замовкніть нахрін.
Не кричіть і не… Просто смійтеся. Дякую.
Ні, дякую, але цить. Усі заспокойтеся.
Замовкніть уже.
Отже, я до вас достукалася.
Де всі сексуальні пані?
Хто прийшов без трусиків?
Мені пахне індичка
Netflix повідомляє…
що мій годинний спецвипуск триває вже…
на 37 хвилин і 30 секунд довше.
ПАМ'ЯТІ ДЕВІДА А. АРНОЛЬДА, НОРМА МАКДОНАЛЬДА
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк