Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Official YIFY movies site: YTS.MX
Någonstans i universum är nån 100% kompatibel med mig.
Problemet är att hitta personen
bland de sju miljarder människorna bara på jorden.
Jag är ingen pessimist,
men till skillnad från de flesta hade jag inte mycket tid att leta.
Men jag hittade honom.
BORTOM UNIVERSUM
Jag började spela när jag var åtta.
Vid 13 visste jag att jag ville spela i symfoniorkestern.
Men sen slukades min dröm av en varg.
Låt mig förklara.
Lupus betyder "varg" på latin.
Det är en autoimmun sjukdom.
Det är som om min kropp attackerar sig själv.
Den kan attackera min hud.
Mina organ.
-Ibland attackerar den mina leder. -Jösses. Hur kan du spela piano?
-Raring, vila lite. -Det ska jag, morfar.
Vad mer kan jag säga?
Jag kan bara fortsätta och hoppas att vargen inte når…
…dina njurar.
Din njurfunktion är under 10%, Nina.
Vi måste göra en njurtransplantation.
Och tills du får en
måste du göra dialys tre gånger i veckan
via en AV-fistel i din arm.
Hur länge är jag på väntelistan?
Din njure kan komma om sex månader
eller om några år.
Det beror på väntetiden.
Din nuvarande plats i kön…
…står här.
PLATS I VÄNTELISTAN: 14 890
EN MÅNAD SENARE
Morfar!
Frukosten är klar!
Orkanen Nina.
-God morgon. -God morgon.
Borde du inte vila?
Jo, men jag kan inte vara stilla.
Jag förstår.
Jag köpte ditt bröd åt dig.
Men du får bara äta ett, okej? På grund av din diabetes.
Jag vet.
Jag vill att du ska veta
att den dagen du åker till sjukhuset ska jag finnas där hos dig.
Nej, morfar.
Stanna här, vila och se på tv. Jag fixar det själv.
Vet du fortfarande inte att jag alltid vill vara med dig?
I närheten av dig?
Det är viktigt. Det är din första dialysdag!
Jag vet.
Ger du mig nöjesbilagan?
Tack.
Älskar dig.
Jag kan inte tro det! Morfar!
SOLOPIANIST SÖKES
Det finns en öppning i symfoniorkestern.
Ska jag ansöka?
Raring.
Ingen vet svaret bättre än du.
Jag kan inte.
-Mina händer är för små. -Gi, vi har bara övat i en timme.
Vet du hur lång tid det tog mig i din ålder?
En månad!
Flytta lite på dig.
Pianots hemlighet är inte stora eller små händer.
Det är att inte ge upp.
-Tillsammans? -Ja!
SOLOPIANIST
Lurdes!
-Lurdes, har du en minut? -Vad är det, Nina?
Jag bestämde mig för att söka pianistjobbet.
Men jag har inget piano. Får jag öva på det som finns här?
-Det gör du redan. -Ja, men jag måste öva mycket mer.
Jag skulle vilja stanna efter mina lektioner.
Det vore bra för musikhögskolan om jag får det.
Tror du att du klarar dina lektioner, dina studier,
-och din behandling? -Det är min enda chans.
Om det inte kommer i vägen för dina lektioner så går det bra.
Tack.
Hördu! Inga cyklar här!
SOLOPIANIST
Hallå!
Är du döv?
Var försiktig! Se upp för allt folk!
Är du galen?
Hördu! Man…
-…får inte… -Man får inte cykla här.
Just det.
Förlåt.
-Du distraherade mig. -Gjorde jag?
När jag såg dig spela…
Jag älskar Ed Sheeran.
Det var Chopin.
Jag vet inte mycket om piano.
Men jag vet att det här inte borde stå i vägen.
Du har rätt.
Det är min favoritcykelbana.
Okej, ursäkta. Fortsätt spela.
En annan gång. Jag har tappat lusten.
Vi kanske råkar på varandra en annan gång.
Hejdå.
CENTRALSJUKHUSET
Är ni tidiga idag?
God morgon.
Hej. Mår bebisen är bättre?
Gabriel, tror du att det här är en hjärtattack?
-Det är en koronarocklusion. -Jaså?
-Nån smärta? -Nej.
-Enzymer? -Nej.
-Då är det ingen hjärtattack. -Inte?
-Ska vi slå vad om en middag? -Nej, jag betalar alltid din middag.
Lita på mig så slipper du det.
Hallå.
Hej doktorn.
Nå?
Tog du med den?
-Om du blir påkommen… -Tack.
Mina läppar är förseglade. Ett avtal är ett avtal.
Jag är redan döende.
Vad fan gör lite pudding för skillnad?
En nittioåring med nioårings aptit?
-Ja! -Hit med näven.
Doktor.
Ursäkta att jag stör,
men om natten blir det väldigt kallt här.
Oroa dig inte, Maria. Jag fixar ett element åt dig.
-Så snällt. Tack. -Jösses, en sån krävande kärring, visst?
Ska du säga, din gamla tiggare!
Uppför er, ni två.
DIALYS
Vad säger dr Alberto när han hör att hans son langar pudding?
Här är jag inte hans son. Jag tog examen som alla andra.
Skriv under här.
Jag håller koll på herr Geraldo. Oroa dig inte.
Jag är inte din medbrottsling för alltid.
Tills min allmäntjänstgöring är klar, okej?
Jag ska tänka på saken.
Jag ska sätta på dig näsplåster och se om de hjälper.
-Jag vill inte hitta dig kvävd här. -Jag sov inte. Jag planerade.
Visst.
-Varför går du inte hem? -Jag pratar med min make.
Vilken make?
-När får jag träffa honom? -Lugn, vi matchade nyss.
-Han heter Túlio. -Yuri.
-Du borde falla för en riktig person. -Häng med i svängarna.
-Det är så man träffas nu. -Jag håller inte med.
Jag träffade en pianist på tågstationen idag.
Jaså?
Var är hon?
-Jag tappade bort henne. -Ser du?
Jag har min make här.
Hans ålder, adress, telefonnummer, hur många barn vi ska ha,
hans favoritdrottning i Drag Race och att vi är 90% kompatibla.
Vet du ens vad hon heter?
Hon spelar Chopin.
Vem är Chopin?
Nina Soares?
Kom, morfar. Sätt fart.
Du?
Känner ni varandra?
-Nej. -Nej.
Varsågod och sitt.
Ursäkta, men vi hade ett möte med dr Simone.
Är hon inte här?
Dr Simone hade en nödsituation, men hon kommer snart.
Jag heter Gabriel. Jag är AT-läkare och ska ta hand om Nina.
-En AT-läkare? -Morfar.
Javisst.
Det innebär att jag specialiserar mig som allmänläkare.
Jag vill bli jätteduktig.
Som på att cykla?
Som du på pianot.
Nina, sitt här så att jag kommer åt armen.
Ursäkta mig.
Blodflödet är bra.
Fisteln är redo.
Vänta på mig i dialysavdelningen. Första korridoren till vänster.
Tack.
Tack, herr AT-läkae.
Du väger 54 kg. Du kan kliva ner.
Jag ser att du träffat Raimunda.
Oroa dig inte. Du är i goda händer.
Vi ska ta väl hand om henne.
Sitt här.
Ta av dig tröjan.
Sträck fram armen, raring, så ser vi bättre.
Oroa dig inte, Nina.
Allt blir bra.
Hur då, om jag blir fast vid den här maskinen?
Maskinen är inte din fiende. Den hjälper dig att leva.
-Du har säkert mycket att se fram emot. -Så du är en glaset-halvfullt-kille.
-Absolut. Och du, glaset-halvtomt? -Just nu, helt tomt.
-Torrt och smutsigt i diskhon. -Jösses.
Vi har lite pessimism att behandla också, visst Raimunda?
Livet är vackert och solen skiner.
Jag kan inte sola.
-Är du alltid gnabbig? -Är du alltid munter?
Om du bara visste. Håll armen stilla, okej?
Din session tar fyra timmar.
Klart.
Är du okej?
Kan jag göra nåt mer för dig idag, Nina?
Nej, doktorn, men tack för att du frågade.
Lurdes! Förlåt, jag visste inte att du var kvar.
-Hade du din behandling idag? -Ja.
-Var det därför du var sen till lektionen? -Ja, men det ska inte upprepas.
Jag är ledsen, det finns inget lätt sätt att säga det…
Vi måste säga upp ditt kontrakt med skolan.
-Va? -Du måste ta hand om dig själv.
Du har missat för många lektioner på grund av din…
Lupus.
Du får säga namnet.
Du har missat lektioner, du kommer sent…
Du har den där saken på armen.
Det kanske skrämmer barnen.
Och din hälsa, förstås.
Du behöver den här tiden för ta hand om dig själv.
"Den här tiden" är för alltid.
Jag är ledsen, Nina.
Andra dörrar kommer säkert att öppnas.
-Du skämmer bort dina patienter, Gabriel. -Vill du att en trevlig dam fryser ihjäl?
Allt vi hittar här är råttor och duvor.
Och jag avskyr duvor.
Gabriel.
Jag hittade det. Ska vi gå?
-Hjälp mig. Det är tungt. -Det har hjul.
Rai.
-Hej. -Har Tomma glaset avslutat sin session?
Hon är på terrassen.
Gabriel.
Hon mår inte bra idag.
Så du hittade min hemlighet?
Den bästa platsen för solnedgången.
Ja.
När jag kan inte se eftermiddagssolen är solnedgången min dagliga belöning.
-Är du inte höjdrädd? -Nej.
Eller jag är det, men det är alltid värt det.
Jag tänker på det innan jag bestiger ett berg.
Perfekt. Du är läkare, cyklist och klättrar i berg?
Som ung försökte jag tänka så. Innan jag gick på upp på en scen.
-Det är ett bra sätt att möta en utmaning. -Ja.
Men en dag när jag skulle möta min utmaning
möttes jag av lupus.
Det tog mig år att återvända till scenen.
Bra att du gjorde det. När jag såg dig på stationen kände jag…
Vad?
Att du föddes för scenen.
Tack, men att spela på tågstationen var inte mitt mål.
Har du lyssnat på symfoniorkestern?
Tyvärr, jag är bara en stackars okultiverad AT-läkare.
-Jag kan inte musik. -Det behövs inte.
Musik…
Musik är magi.
Den förvandlar dig.
Nån spelar och nån lyssnar.
Och förändras.
Okej. Du har övertygat mig.
Jag vill se dig spela i orkestern.
Först måst jag klara provet.
Det gör du säkert.
Ett tag trodde jag verkligen att det var möjligt.
-Vad hände? -Jag blev realistisk.
Jag har inga njurar,
inget jobb,
och jag kan inte öva på musikhögskolan.
Följ med mig.
Otroligt.
Är det lite ostämt?
Perfekt.
Oj.
-Nu kan du öva inför provet. -Tja. Det kan jag faktiskt inte.
Jag vet att du är Halvtomma glaset, men varför ge upp?
Nej, det är inte det.
Idag var sista dagen att registrera sig. Och det gjorde jag inte.
Dagen är inte över, Nina. Den är nog öppet. Kom igen.
Nej, det är omöjligt. Det är rusningstid. Vi hinner aldrig.
Jag skjutsar dig.
Gabriel!
STÄNGT
Vi är här för pianistprovet.
Tyvärr, vi har stängt.
Fröken!
Min morfar…
Han dog nyligen.
Hans sista önskan var att jag skulle ta provet.
Du förstår?
Fråga honom. Han är läkare.
Är du läkare?
Hennes morfar fick plötslig och ofrivillig inandning
orsakad av krampaktiga muskelkontraktioner vid brösthålans botten.
Det var kraftigt och så plötsligt.
Alla läkare blev skärrade.
Det var hemskt.
Det var hemskt. Så hemskt.
Har du legitimation?
Ge mig den.
Fyll i formuläret.
Jag fattar inte att du dödade Joaquim.
Du då? Du uppfann nån galen åkomma.
Faktiskt så beskrev jag bara hicka.
Det är två faser.
Den första är gratis.
Jag kan välja vad jag vill spela för juryn.
Om jag klarar det
går jag till finalen.
Då är allt eller inget.
Herregud! Så gulligt!
Är du kär, Nina?
Det är jag, morfar. I Frédéric Chopin. Känner du till honom?
Vänta, först var det Mozart och nu Frédéric Chopin?
Jag menar allvar, morfar! Jag är inte kär.
Jag har större bekymmer än kärlek just nu.
Jag går inte! Jag stannar här.
-Vad står på? -Det är Túlio!
-Han vill träffa mig. -Så vad gör du här?
-Träffa honom. -Nej. Jag är inte redo för det.
Använder du fotot från när du var yngre?
Från när jag vägde 30 kg mindre? Självklart inte.
Kanske.
Kom hit.
Yuri.
Du är mer än ett gammalt foto och en profil.
Han kommer att älska dig. Alla gör det.
Okej.
Ser jag bra ut?
Så snygg.
NINA: TACK FÖR PIANOT, CHOPIN!
Vad fnissar du åt? Flörtar du?
-Har du hittat pianisten? -Ja.
-Du har tur. -Men hon är min patient.
Nej!
-Du får inte. -Det vet jag väl.
Hon tackar mig bara för pianot.
-Och bjuder över mig på middag. -Gabriel.
-Kom ihåg den sokratiska eden. -Den hippokratiska eden, Yuri!
Sak samma. Allt är italienskt.
Kom ihåg reglerna, inte namnen. Dejta inte patienter.
Jag ska på min dejt, Gabriel, men jag håller ett öga på dig.
Tack.
Sa du inte att det var fånigt att lägga upp bilder på mat?
Håll i formen bara.
-Såhär? -Mer åt vänster.
-Så? -Perfekt.
Klart.
NINA: SKA JAG TA MED DEN TILL VÅR LUNCH PÅ SJUKHUSET I MORGON?
Kan vi äta nu?
GABRIEL: TYVÄRR, JAG HAR REDAN LUNCHPLANER
Ja.
Är du upptagen?
Nej.
-Bra. Din pappa söker dig. -Då är jag upptagen.
Nej, ge mig inga problem. Nu går vi till pappsen.
CHEF
Kom in.
-Du ville träffa mig? -Ja.
Sätt dig.
Jag såg lupuspatientens tester. Clearance under 15%.
Hon står på väntelistan.
Håller du ett öga på henne?
-Vad tror du om patientens utveckling? -Hon heter Nina.
Din inställning till patienterna lär bli ett problem en dag.
Är det ett problem att använda patienternas namn?
Att ränna runt och skaffa pianon till patienter är ett problem.
-Jag vet vad jag gör. -"Jag vet vad jag gör."
Den frasen föregår vanligtvis problem.
Är du klar?
-Förlåt. Det var inte meningen att störa. -Nej, det är okej.
Jag får ändå inte till den här delen.
-Det låter perfekt. -Nej.
Kom. Jag ska visa dig.
Den här delen.
Mina fingrar fungerar inte.
Plötsligt kan jag inte spela låten som jag har spelat hela livet.
Kan du inte spela den annorlunda? En annan tolkning av samma låt?
Inte om jag vill bli solist i Latinamerikas bästa orkester.
Där ska man bara spela exakt enligt noterna.
Får jag visa dig min musikaliska talang?
A la vontê, monsieur.
"Ätpinnar." En klassiker!
-Vill du höra originalet? -Originalet?
Du tog ifrån mig den enda låten jag trodde mig kunna.
-Att cykla är lättare. -För dig.
-På cykeln skulle jag falla direkt. -Kan du inte cykla?
Jag lär dig.
Jag är nog för gammal för det.
Du är för gammal för att inte kunna cykla.
Okej, vad sägs om det här?
Jag lär mig att cykla om du lär dig en till låt på pianot.
Okej?
Okej.
Blicken framåt.
-Släpp inte. -Nej.
Vänster.
Okej. Släpp!
-Du sa åt mig att inte släppa. -Släpp!
-Släpp inte, sa jag ju! -Förlåt.
Så farligt var det inte.
Precis här.
Det är orättvist. En cykel har två pedaler.
-Pianot har bara en mer. -Och 1 000 tangenter.
Sluta prata. En gång till.
GABRIEL: HAR DU GETT UPP CYKLANDET?
GABRIEL: JAG ÄR REDAN EN PIANIST
NINA: ÅH, DU KÄNNER INTE MIG ALLS!
Gabriel!
Det fungerade!
Tack, men jag testar munspel istället.
Lugn, Halvfulla glaset. Ge inte upp så lätt. Sätt dig.
Okej. Jag ska lära dig nåt lättare.
Gör som jag.
Sådär ja!
Du kommer alltid att vara med mig
Säg att vår historia inte är över
Och att vår kärlek Existerar bortom universum
Och vi ses där
Varför slutade du, Chopin? Din första duett var inte så svår.
-Låten är vacker, Nina. -Sluta.
Jag har inte skrivit klart den.
Ibland tror jag…
…att jag inte har så lång tid här.
Det är trevligt att tänka att det finns nåt bortom detta.
Bortom universum? Det är långt bort.
Du sa aldrig att du är sångare.
-Det är jag inte. -Det borde du vara.
-Ska vi fira din första konsert? -Ja. En film?
Jag tänkte mig nåt lite mer…
…fartfyllt.
Kom.
-Det är högljutt här. -Det kallas musik.
Vill ni ha nåt att dricka? Cocktail, öl, lite catuaba?
Nej tack.
Du bör undvika vätskeretention.
Säg mig, är du här som min läkare eller min vän?
-Din vän. -Då så.
-Inget för mig, tack. -Och för dig?
-Nej tack. -Okej.
-Du kan dricka. -Jag vet att jag kan.
Jag vill inte.
Men du dansar?
-Definitivt inte. -Kom igen, bara en dans.
Tänk inte för mycket.
-Allt klart, Amanda. -Tack, Mundinha.
-Nina, jag kommer om ett ögonblick. -Tack, Munda.
Oj.
-Får jag dricka så mycket vatten också? -Den är tom.
Min dotter gav mig tur-koppen så att jag får en transplantation snart.
Så gulligt.
Jag behöver dricka 70 liter tur.
Hör på.
Jag har redan fått en.
Du får också en.
-Så det här är andra gången? -Ja.
-Är det inte läskigt? -Läskigt?
Jag är rädd för att inte träffa min dotter igen.
Att inte kunna krama min flicka.
Att inte se min dotter växa upp.
Det är läskigt för mig.
Så länge jag kan göra det är varje minut här värt det.
Min dotter fick mig att se världen annorlunda.
Bättre.
Jaså?
Din pessimism ser ut att snart bli botad.
Nu kör vi, Nina.
-Nu kör vi. -Armen.
Piano är mer än att bara trycka på tangenter.
Det är förstås viktigt, men man måste även kunna läsa noter…
…tolka dem,
…skriva dem.
Smärtan förenad med lupus
känns som att försöka prata medan nån håller för min mun.
"BORTOM UNIVERSUM"
Men inget ska tysta mig igen.
Hej Joaquim!
AT-läkaren.
En minut, Gabriel! Morfar, var inte jobbig mot honom.
Vi pratar bara. Vill du komma in?
-Nej, det är okej. -Okej.
Gå, tjejen.
-Var han jobbig mot dig? -Nej, han älskar mig.
MEDICIN 14:00
Kandidat nummer fyra.
KANDIDAT 18
Vilken komposition ska du spela?
-Månskenssonaten av Beethoven. -Okej.
När den gröna lampan tänds kan du börja, okej?
Överskrid inte din tid. Om du gör ett misstag, fortsätt.
-Lycka till. -Tack.
Nå?
Hur gick det?
Seriöst?
Gick du vidare?
Jag gick vidare!
Toppen! Så…
Vad sägs om middag hos mig för att fira?
Lagar du mat?
Ja, självklart. Jag älskar att laga mat.
Det visste jag inte.
-Yuri, laga mat åt mig. Nina kommer. -Vem är Nina?
Min vän Nina, pianisten från tågstationen.
Försöker du fortfarande vara hennes vän?
Okej. Jag lagar mat, men du får städa den här svinstian.
Hon får inte se det såhär.
Du är en gris, Gabriel. Men jag älskar dig.
Gabriel, vad är grejen med riset? Varför ris?
Gabriel!
Jag gjorde inget.
Ser man på. Du är en riktig kock!
Han är kock. Han är läkare.
-Men du borde sluta snarka. -Ja, men…
-Hur ser jag ut? -Toppen. Snygg.
-Ja? -Jag skulle gifta mig med dig. Gå.
-Hej. -Kan jag hjälpa dig?
-Hej Túlio. Hur mår du? -Hej.
-Är jag tidig? -Nejdå! Kom in.
Hej, allt väl?
-Gabriel. -Jag heter Túlio.
Er lägenhet är cool.
-Jag trodde den var större. -Tack… antar jag.
-Vill du ha vin? -Nej, jag är allergisk.
-Mot druvor? -Vatten!
-Vatten blir bra. -Jag hjälper dig.
-Jag öppnar. -Nej! Tack.
Så gulligt, du vill hjälpa till.
-Hej. -Hej.
Jag är din nya granne. Får jag låna lite socker?
Vi har inget socker. Går ris bra?
Ja.
Vänta.
Två pussar?
Jag ville ge dig två.
-Hej! Den berömda musikern Nina. -Är du Yuri?
Ja! I kött och magi.
-Trevligt. -Och jag är Túlio.
-Túlio. -Trevligt att träffas.
Trevligt. Jag heter Nina.
-Bor du också här? -Nej.
Nej, jag skulle inte få plats.
-Vin? -Jag är allergisk.
Jag vet.
Ursäkta röran, Nina. Vi är aldrig hemma. Du fattar.
-Ingen fara. -Lämna handväskan.
Tack.
Jag kände mig dum som inte kände igen Chopin.
Spelar du till och med piano vid middagar?
Herregud! Ursäkta.
Det är en övning. Jag märker inte ens att jag gör den.
Är det därför din arm ser ut så?
Nej. Det är en AV-fistel.
För att jag gör dialys.
Dialys?
-Hur länge? -Túlio, eller hur?
Hela mitt liv. Eller tills jag får en transplantation.
Det kunde ha varit värre. Har du nånsin vaxat underlivet?
Jag gör det varje vecka!
Det är fruktansvärt.
-Men du kan göra en hel del, va? -Hon kan göra vad som helst.
Dialys är inte raketvetenskap.
Jag behöver bara planera mer än de flesta.
Det är allt.
Det är nåt som saknas.
-Efterrätt! -Efterrätt.
Efter efterrätten åker ni hem till honom.
Nej, Gabriel! Jag har bara känt honom i två veckor.
Var stark.
Behöver ni hjälp?
-Nej tack. -Det är bara puddingen.
-Bara den här gången. Snälla. -Sparkar du ut mig från mitt hem?
Det är okej. Jag blir skyldig dig en tjänst.
-Okej. -Jag städar lägenheten igen.
-Pudding! -Pudding!
-Kolla in puddingen! -Puddingen Gabriel gjorde.
Jag älskar pudding.
-Ge honom mer vin. -Jag är ju allergisk.
Vi äter dessert och avrundar kvällen.
-Redan? Det här är så trevligt. -Redan.
Tina drack inte ens. Ge mig en kniv till den här.
Hej då Gaba och Nina.
-Trevligt. -Hejdå.
-Vi ses. -God natt.
Hejdå.
-Var hittar han dem? -Var snäll.
-Han lagade en fantastisk måltid. -Hur vet du att det var han?
-Jag kastade ut betet och du nappade. -Smart.
Vilken vacker utsikt. Synd att man inte ser några stjärnor.
Jag vet var vi kan se stjärnor.
Vart ska du ta med mig nu?
Akta huvudet.
Ett trappsteg.
-Perfekt. -Vart är jag på väg?
Litar du på mig?
Ja.
-Gå då. -Får jag titta?
Nej.
Envisa lilla glas.
-Nu tittar jag. -Inte än.
-Nu? -Ja.
Oj.
Du har ett eget stjärnfall.
Önska dig nåt.
Okej.
Oj.
Det var…
…transcendentalt.
Herregud.
Vad då?
Så fånigt.
Fånigt? Är jag fånig, va?
Du är fånig.
Vaktmästaren!
-Ketchup? -Smaka.
Åh, Gabriel…
Ser man på!
-Du är full av överraskningar. -Min pappas recept.
Från när han bara var min pappa och inte…
…sjukhuschef.
Får jag fråga en sak?
Är du läkare på grund av honom?
VÅR PLATS
På grund av min mamma.
Hon är fin.
När jag var 13 upptäckte hon en klump i hennes bröst.
Den var redan långt gången.
Det var en lång process utan ett lyckligt slut.
Vi gjorde allt för att bota henne, men…
…i slutändan berövade vi henne sånt som kunde ha hjälpt.
Gå på en promenad,
äta gott,
en trevlig pratstund…
Enkla saker som kunde ha gjort hennes behandling lättare.
Det är vad jag försöker göra med mina patienter.
Inte bara bota dem,
men göra deras dagar lättare.
-Ni var identiska. -Ja.
Det är Universums topp. Hon älskade det berget.
-Klättrade ni ihop? -Ja, alltid.
På hennes födelsedag…
…åker jag dit.
Vill du bestiga det med mig? Du kommer att älska det.
Om jag får en ny njure
ska jag tänka på saken.
Lite äggsmak.
-Ditt fel. -Du åt knappt.
-Nej. -Det är okej. Jag gillar det.
Ursäkta mig.
-Hej Nina. -Raimunda sa att du sökte mig?
Ja. Kom in.
Det är chockerande.
Att höra att en del av en själv…
…inte fungerar längre.
Vi visste att dina njurar kunde sluta fungera.
Din behandling slutar inte.
Dialysen fungerar.
Hur länge?
Tills du får din transplantation.
Jag är rädd att jag aldrig får den.
UNIVERSUMS TOPP
ORGANDONATIONSSYSTEM
PLATS I VÄNTELISTAN: 14 889
Rai.
Är du upptagen?
-Vad är det? -Jag…
…behöver din hjälp.
Vet din far om att du vill donera din njure till henne?
Det är mitt val.
Och Nina, då? Vet hon?
Jag vet inte varför jag ändå hjälper dig.
Tack.
Yuri.
-Är du okej? -Nej!
Vad hände?
Jag vill inte prata om det. Lämna mig ifred.
Sluta vara dramatisk. Jag är orolig.
Det är Túlio.
Han är bara skräp.
Han har nån annan.
Nån annan?
Ja.
Han är gift.
Han har en man och ett hus. Han har till och med en Lhasa Apso.
Killen dök upp i huset och jag var tvungen att fly.
Jag är bara en kärleksaffär! Jag blev förödmjukad!
Yuri.
-Du kommer att hitta din drömprins. -Nej.
Annars kan vi gifta oss. Jag lovar.
Jag vet inte om jag skrattar eller gråter.
Du är inte min typ, men tack.
Kan du ta ett foto av mig som en dekadent diva i badkaret?
-Varför det? -Tinder.
-Har du hört talas om att sörja? -Lätt för att säga. Du har din pianist.
-Jag har bara Tinder. -Okej. Vi drar nytta av din självömkan.
Sådär ja.
För mycket ankläppar?
Behöver vi en till?
Lugn.
Är de bra?
Får jag se.
PAPPA: KOM SÅ FORT DU KAN. DET ÄR VIKTIGT.
Gabriel, de är inte bra. De är hemska!
Vill du ha lite vatten eller juice?
-Nej tack. -Jag hämtar din pappa.
Du verkar ha hittat en lärare.
-Spelar din fru? -Nej.
Inte tillräckligt bra för att rättfärdiga det här.
Det är bara dekorativt och väldigt dyrt.
Vilket slöseri.
Whisky?
-Nej. -Dags för en mer mogen smak, Gabriel.
Whisky skiljer männen från pojkarna.
Om du säger det så.
Jag bad dig komma hit på grund av din patient.
Nina.
Hur mår hon?
-Hon mår bra. -Är du säker?
Var det därför du testade din kompatibilitet?
Vem gav dig…
Rätten att få veta vilka tester som görs på mitt sjukhus?
Eller ta hand om min son?
Jag tror att du går för långt, Gabriel.
-Inte om transplantationen går bra. -Det gör den inte med din njure.
Ditt test var negativt.
Du är inkompatibel.
Jag önskar att du hade brytt dig så mycket om mamma.
När hon våndades ensam här inne.
-Du använder alltid det mot mig. -Jag använder det inte mot dig.
Det tynger ditt samvete när jag tar upp det.
Jag älskade din mamma mycket, Gabriel.
Älskade henne? Synd att hon dog då. Visst, pappa?
Var var du?
På kirurgen?
Eller på nån flott konferens?
Eller köpte nåt dyrt som hon aldrig skulle använda?
-Överallt men inte hos henne. -Gabriel, du jobbar på en institution.
Institutioner har regler.
Du uppfann absurda regler för en kur där jag inte ens kunde träffa henne.
Du gör bara vad du vill, Gabriel.
Om det är allt du vill säga
är vi klara här.
Om det här fortlöper
måste jag anmäla dig till kommittén.
De inleder en utredning, och du förlorar ditt jobb.
Och jag kommer inte att kunna hjälpa dig.
Gabriel.
-Gabriel! -Släpp.
Jag har övat inför provet imorgon så mycket att jag inte ens kan ta pizza.
Jag tog kompatibilitetstestet.
Du skulle aldrig ha bett mig, Jag bara gjorde det.
Det funkade inte, va?
Tack.
Det betyder mycket för mig. Det vet du.
-Jag skulle göra samma sak för dig. -Jag vet.
Men på rätt sätt.
Jag har rätt att avgöra om jag vill ha någons njure.
Särskilt av nån som lever.
Nån jag älskar.
Älskar?
Och jag dig.
God morgon.
Solen gick upp för fem minuter sen, och du är redan så ivrig.
-Idag är en viktig dag. Nina uppträder. -Det är sant.
-Har du schemat? -Här.
Är jag här till 20:00?
Vem satte mig på akutmottagningen?
Du, de har flyttat mig.
Vad tror du att AT-rotation betyder? AT-läkare roteras.
-Nej. Det här har min pappa gjort. -Du är för paranoid, Gabriel.
Raimunda, vad gör vi?
CHEF
AKUTMOTTAGNING
Vi har minst 20 nya patienter.
Vi hade varit klara med dem om du kommit i tid.
Ursäkta mig.
Slösa inte tid på ursäkter. Börja med det här.
Frederico Gonçalves.
Raring.
Är du redan uppklädd?
Vad tycks?
Som din farmor sa: "Raring, du är vacker."
Tack, morfar.
Du går inte klädd sådär.
Klockan är 16:00. Ditt uppträdande är om fyra timmar.
Morfar, jag är nervös.
Hjälp mig. Gå och klä upp dig.
-Okej. -Snälla.
Amanda Vieira.
NINA: KOMMER DU?
NINA: STÄNGER MOBILEN, DET BÖRJAR...
Kandidat Nina Soares?
-God kväll Nina. -God kväll.
Vi vill att du spelar första delen
av "Konsert nr 2" av Rachmaninoff.
Nina.
Ring en ambulans.
Nina.
Nina!
Jag är med henne!
Nej!
Hej tjejen.
God kväll.
-Jag har ont i ryggen. -Rör dig inte.
Hur lång tid har det gått?
Idag är det den tredje dagen.
Du har varit intuberad och sövd.
Du fick en alveolär blödning.
Din lupus är väldigt aktiv, Nina.
Vi måste justera din medicin för att kontrollera den
så att du kan hantera en transplantation.
Hur länge ska jag vara där?
Du måste observeras.
Sen hamnar du på sjukavdelningen,
om allt går bra så kan vi överväga att skriva ut dig.
Jag tror att nån gärna vill träffa dig.
Hej, dr Simone. Jag…
Ursäkta, jag…
Jag kom för att…
Jag vet.
Hur mår du?
Jag är törstig.
Nina, förlåt, jag…
Jag hann inte.
Det var kaos här.
Vår lycka verkar vända.
Vända?
Nina.
Du spelade på symfoniorkesterns scen.
Gabriel.
Jag är inte hoppfull längre.
Hej.
Jag visste inte att du var här.
Så du är till och med här när du är ledig?
Precis som din pappa.
Säg inte så, Mundinha.
Hur mår du? För två dagar sen var du på intensiven.
Nu är du uppe och går.
Orkanen Nina.
Jag hittade ett mejl från min mamma med foton från vår plats.
Det är så vackert.
Jag vill ta med dig dit.
Du hörde mig.
Gabriel, Geraldo vill prata med dig. Kan du komma?
Är det okej, Nina?
Gå ni. Jag är här.
Kommer strax.
MEJL AT-KOMMITÉN
DR GABRIEL MORAES UTREDNING
"Kallad till nästa AT-kommitémöte
på grund av utredning gällande etiskt uppförande
beträffande läkar-patient-relationer
för att avgöra om din allmäntjänstgöring ska fortsätta."
Nina.
-Är allt okej? -Herr Geraldo frågade om sin pudding.
Typiskt honom.
Fina bilder, va?
Väldigt vackra.
När vi åker blir det ett tredagarsäventyr.
Först vandrar vi fem timmar till vattenfallet.
Det är jättevackert men kallt.
Vi kan äta middag under stjärnorna och ha skoj…
Nina!
Nina?
Är du okej?
Du svarade inte på mina sms. Jag blev orolig.
Förlåt, jag sov.
Varför åkte du utan att säga nåt?
Jag behövde ta mig ut därifrån. Tänka.
Du kunde ha sagt det. Jag hade följt med dig.
Det här är fel.
Vad?
-Alltihop. -Nina, gällande orkestern…
Vi förklarar situationen för dem.
Jag är läkare. Jag ska be dem att tänka om.
Varför då?
Så jag kan bli sjuk på mitt första uppträdande?
Jag bör acceptera…
…att jag aldrig får ett normalt liv. Att jag aldrig ska spela med en orkester.
-Att jag aldrig ska dejta. -Vänta.
Vad ska det betyda?
-Du blandar ihop saker. -Tvärtom, Gabriel.
Jag försöker reda ut saker.
Du är doktorn.
Jag är patienten.
Du har en framtid. Jag ska dö.
Nina.
Varför säger du det här? Du är inte dig själv.
Vem sa att du känner mig?
Du vet inte hur jag tänker.
-Du kan inte ge upp, Nina. -Lätt för dig att säga.
-Du går inte igenom det här. -Du har rätt.
Men jag är här vid din sida varje dag.
Nina.
Tills när? Tills du förlorar din allmäntjänstgöring?
Dolde du det för mig?
Det handlar inte om dig.
Allt handlar om mig.
De sparkar dig på grund av mig!
Det är bara en allmäntjänstgöring. Jag gör om den.
Oroa dig inte. Det är mitt val.
Allt är inte ditt val.
Vad ska det betyda?
Att jag är färdig.
Jag kan inte slösa energi på annat än min behandling just nu.
Förstår du?
"Slösa?"
Jag visste inte
att jag var ett slöseri.
Men det är du.
Jag förivrade mig.
Men nu vet jag att jag inte älskar dig.
Det är över.
Det vore bäst för dig
att be om ursäkt på sjukhuset och gå vidare med ditt liv.
Jag har alltid varit ensam. Och det kommer jag att förbli.
Du hade inte behövt vara det.
-Hej Munda. -Hej raring.
Nina. Iara sa åt mig att ge dig den, för tur.
Tack. Tacka Iara från mig, okej?
Jag älskar den.
Ja, jag ser det.
Nej, seriöst, jag älskar den.
Varför så dyster?
-Jag är inte med Gabriel längre. -Raring.
I din ålder kunde jag inte heller slå mig till ro.
Jag tumlade runt.
Men jag älskar honom.
Den här är mer skruvat än mitt sugrör.
Raring! Dags att koppla ur.
Tack, Munda.
Nu ska vi se.
Kommittén träffas idag för att avgöra om han får stanna.
De vill inte att läkare ska dejta patienter så jag gjorde slut.
Det vet,
det är mest ädla beslut jag nånsin har hört.
-Och det dummaste! -Amanda.
Raimunda, snälla du!
Flickan har haft ett helvete i åratal.
Nu när hon är lycklig med en fin kille gör hon slut för att hon är rädd!
-Du får det bättre utan mig. -Hur vet du det?
-Jag kommer att dö. -Just nu?
Vad menar du?
-Dör du just nu? -Nej.
-Ska du dö idag? Nästa vecka? -Där fick hon dig.
Nina, du kan dö nu eller om 30 år.
Vet du vad? Den här är för folk som inte är rädda för att leva.
Nina, vet du att mötet börjar just nu?
-Just nu? -Ja. Just nu.
Jag är klar här.
Tycker du det?
Vi är här för att diskutera förhållandet
mellan dr Gabriel och hans patient…
Nina? Vad gör du här?
Det här är ett privat kommittémöte. Jag ber dig att gå.
Inte innan ni har lyssnat.
Jag har kommit till sjukhuset sen jag var 13.
Jag är mer bekant vid det än de flesta av er.
Och jag har det här att säga om Gabriel.
Han är den bästa doktorn här.
Och inte på grund av vår historia.
Jag talar för alla patienter han har behandlat,
lyssnat på, hjälpt,
omfamnat.
Om ni avskedar honom kommer alla patienter att bli lidande.
Dr Gabriel har alltid varit respektfull och professionell mot mig.
Så,
om ni vill skylla på nån,
skylla på mig.
Jag stötte på honom, jag kramade honom först, kysste honom…
Nina, det räcker. Vi förstår vad du vill säga.
Tack för er tid.
Yuri Saad, avled vid 23 år ålder.
Dödsorsak: Obstruktiv sömnapné.
Nå?
Du blir inte av med mig.
Du är en sån rebell! Du måste uppföra dig.
Jag måste byta skift med dig. Hoppa in för mig. Jag betalar dubbelt.
Jag gillar det här förslaget.
Tack.
Mundinha, kan du möta mig vid kapellet imorgon?
Jag fick en idé och behöver din hjälp.
Hej Nina!
Vi ska fira Amanda med tårta. Kom hit!
Jag känner inte för det.
Ja.
Men gratulera henne. Är det hennes födelsedag idag?
Ja, det är hennes födelsedag. Kom hit, raring.
Det kommer att muntra upp dig.
Jag stannar här.
Nina. Stig upp ur soffan och tvätta ansiktet. Sätt fart!
-Hej Amanda. -Nu genast.
Annars pratar vi inte nästa gång du är här.
Klockan 19.00. Tårta.
Borsta håret så att du blir stilig. Eller hur, Geraldo?
-Vilken snygging, va? -En snygging.
Ta det här till kapellet. Josefa har glödlamporna.
Och se till att den inte är trasslig.
Yuri.
-Vad händer? -Hej. Tja…
Gabriel ordnar ett event i kapellet.
-Vadå för event? -Du är inbjuden.
Nej, han har ett skift.
Nej! Tjejerna täcker för honom.
Herr… dr Alberto.
Gabriel ska jobba varje helgskift från och med nu.
-Och? -Ge honom en chans.
För en gångs skull?
Äntligen!
Ta på dig det.
-Vad är det här, Munda? -Ta på dig det.
Okej.
Det är en ära att ha dig i konserthuset, Nina.
Vad är det här?
En mycket begåvad pianist uppträder idag.
Kom.
Det är min dotter.
Tack för att du kom.
Nina.
-Det var så vackert. -Tack.
Jag pratade med de andra jurymedlemmarna
och med tanke på omständigheterna
skulle vi vilja utvärdera dig igen.
Om du vill, förstås.
Självklart vill jag det!
-Tack. -Grattis.
-Tack. -Tack.
Gabriel.
Förlåt.
Jag var rädd att förstöra saker för dig.
Sen skällde Amanda på mig och jag dök upp och sa en massa saker.
Jag ville inte att du skulle mista tjänsten.
Så du gjorde inte det?
Lovar du att filma från toppen?
Jag lovar.
Du är snart där också.
Och då är jag med dig.
Lovar du att ta hand om dig?
Jag ska försöka att inte dö innan du är tillbaka.
Jag ger dig det här.
Så att du ska leva tills du blir 100.
Det var en gåva från min mamma.
-Nej. Jag kan inte acceptera det. -Du kan och ska.
Vänd dig om.
Det skyddar dig tills jag är tillbaka.
-Jag älskar dig, Gabriel. -Jag älskar dig, Nina.
VÅR PLATS
Min son!
Min son.
-Jag är glad att du är här. -Jag ska ta hand om dig.
Pappa.
-Jag är glad att du är här. -Jag ska ta hand om dig.
Ta hand om dig.
Kom igen.
Gabriel fördes hit med helikopter. Han har en allvarlig huvudskada.
Vid en skiktröntgen hittade vi ett stort subduralt hematom.
Subduralt hematom…
Vi öppnar honom.
Munda, var är han?
-Vad hände? -Jag vet inte, Nina.
De tog honom direkt till kirurgen för ett tag sen, och…
Hej Lilla glaset.
Här är den. Som utlovat.
Den fantastiska utsikten.
Jag tänkte på dig idag.
Snart är vi här tillsammans. Okej?
Ta hand om dig tills jag är tillbaka. Puss. Jag älskar dig.
Hej Lilla glaset.
Här är den. Som utlovat.
Den fantastiska utsikten.
Jag tänkte på dig idag.
Snart är vi här…
Nina, raring.
-Ta hand om dig… -Sjukhuset ringde.
De behöver oss där.
Minns du…
…när herr AT-läkare kom förbi vårt hus?
Vi pratade och du ropade inifrån:
"Morfar,
var inte jobbig mot honom."
Det var jag inte.
Jag bad honom
att inte såra dig.
Att leva är det bästa sättet att minnas honom på.
För…
…det var det han mest…
…ville ge dig.
Livet.
Nina, jag har ett dokument här.
Det är resultatet av ett kompatibilitetstest
för din transplantation.
Det är positivt, Nina.
Från listan?
Nej.
Det är en levande donator.
Om du vill gå vidare
är det en rättslig process, men…
…det är möjligt, raring.
Får jag veta vem donatorn är?
Jag vet inte om det är gott, men Gabriel älskade bakat ris och pudding.
Säg hur det smakar.
-Mycket bra -Lagar du mat?
Jag ljuger. Nej.
Precis som han.
Men en gång gjorde han ägg med ketchup åt mig.
Det är ofattbart att han gav dig det.
Jag älskade det.
Jag gjorde det när han var liten.
Han var hungrig, och jag visste inte bättre.
Vi hittade på den rätten tillsammans.
Han glömde aldrig det.
-Nu diskar vi. -Ja.
Varför gör du det här?
-Så att du slipper göra det senare. -Nej, inte disken.
Varför vill du vara min donator?
Nina, jag har tänkt mycket på en gammal universitetsprofessor
som sa att medicin ibland handlar om botemedlet,
ofta om lättnad och alltid om tröst.
Det är allt. Jag kan hjälpa dig, eller hur?
-Jag gör det som betyder nåt nu. -Tack.
Och Gabriel trodde på det.
Och jag…
Jag ser min son i dig.
Får jag krama dig?
Nu har jag en allvarlig fråga till dig.
Får jag ta lite pudding?
Det finns nån på sjukhuset som gillar det. Mycket.
Självklart, ta med det. Jag skär upp en bit.
Jag fick en njure på min födelsedag, 30 september.
Och jag förstod äntligen vad det betyder att vara kompatibla.
ETT ÅR SENARE
Jag trodde att kompatibilitet handlade om att vara likadana.
Men det handlar om att vara olika.
Mina älskade Fabrício och Yuri.
Är ni frivilligt här idag för att fira
och bekräfta er union?
-Ja. -Ja.
Då förklarar jag er gifta.
-Nu kan ni kyssa varandra. -Äntligen!
Gabriel var annorlunda än jag.
Han såg innan nån annan, till och med innan jag,
att jag kunde göra vad jag ville.
Han visade mig att livet är ett halvfullt glas.
Och jag var säker på att jag hittat min mest kompatibla matchning.
God kväll.
Tack för att var och en av er är här ikväll.
Den här säsongen har varit magisk.
Jag vill också hedra en person.
En mycket speciell person.
Han hjälpte mig hit.
Och han vakar över mig.
Du kommer alltid att vara med mig
Säg att vår historia inte är över
Och att vår kärlek Existerar bortom universum
Det här kan inte vara slutet
Det måste finnas en annan version
Bortom universum Långt från vår dimension
Och vi ses där
Jag känner dig fortfarande i mina drömmar
Jag träffar dig varje natt Bland stjärnorna
För att dansa till vår sång
Jag minns dina läppar mot mitt ansikte
Den sista kvällen i augusti
Visste du redan Att du skulle ta mitt hjärta med dig
Och det var svårt att se solnedgången
Efter att du gett dig av
Men jag tror att det finns Ett oändligt slut
För oss två
Du kommer alltid att vara med mig
Säg att vår historia inte är över
Och att bortom universum Existerar vår kärlek fortfarande
Det här kan inte vara slutet
Det måste finnas en annan version
Bortom universum Långt från vår dimension
Och vi ses där
Och det var svårt att se solnedgången
Efter att du gett dig av
Men jag tror att det finns Ett oändligt slut
För oss två
Och vi ses där
TILL MINNE AV DURVALINA DANTAS
Undertexter: Daniel Rehnfeldt