Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Десь у всесвіті є людина на 100% сумісна зі мною.
Проблема полягає в тому, щоб знайти її серед семи мільярдів людей на Землі.
Я не песимістка.
Просто, на відміну від більшості,
у мене не було часу на пошуки.
Та я знайшла його.
Я почала грати у вісім років.
А в 13 я вже зрозуміла, що хочу бути в симфонічному оркестрі.
Але потім мою мрію з'їв вовк.
Дозвольте пояснити.
Lupus на латині означає «вовк».
Це аутоімунне захворювання.
Ніби моє тіло атакує себе.
Може вразити шкіру.
Мої органи.
-Іноді вражає мої суглоби. -Боже, як ти граєш на піаніно?
-Мила, відпочинь. -Добре, дідусю.
Що ще я можу сказати?
Я можу лише жити далі й сподіватися, що вовк не дістане…
…до твоїх нирок.
Твоя функція нирок нижче 10%, Ніно.
Треба зробити пересадку нирки.
А поки ми цього не зробимо,
тричі на тиждень робитимемо діаліз
через АВ-фістулу, яку ми встановимо у твоїй руці.
Скільки я буду в списку очікування?
Нирка може з'явитися за пів року,
або за кілька років, Ніно.
Залежить від часу очікування.
Твоя поточна позиція в списку
ось тут.
ПОЗИЦІЯ В АКТИВНОМУ СПИСКУ ОЧІКУВАННЯ: 14 890
МІСЯЦЬ ПОТОМУ
Дідусю!
Сніданок готовий!
Ураган Ніна.
-Доброго ранку! -Доброго ранку.
Хіба тобі не варто відпочивати?
Варто. Я просто не можу всидіти на місці.
Зрозуміло.
Я купила тобі хліб.
Але можна з'їсти лише шматочок. Через твій діабет.
Я знаю.
Я хочу, щоб ти знала,
що в день, коли ти поїдеш до лікарні,
я буду з тобою.
Ні, дідусю.
Залишайся тут, відпочивай і дивися шоу.
Я можу зробити це сама.
Ти досі не знаєш, що я завжди хочу бути з тобою?
Поряд з тобою?
Це важливо. Це твій перший день діалізу!
Я знаю.
Покажеш, де в газеті розважальна частина?
Дякую.
Люблю тебе.
Не можу повірити! Дідусю!
ШУКАЄМО ПІАНІСТА
В «Оркестрі» є вакансія.
Мені варто спробувати?
Мила.
Ніхто не знає відповіді краще за тебе.
Я не можу.
У мене замалі руки.
Жі, ми тренуємося лише годину.
Знаєш, як довго я займалася у твоєму віці?
Місяць!
Посунься.
Секрет піаніно не в великих чи маленьких руках.
А в тому, щоб не здаватися.
-Разом? -Так!
ВАКАНСІЯ ПІАНІСТА
Лурдес!
-Лурдес, є хвилинка? -Що таке, Ніно?
Я вирішила пройти відбір на посаду піаніста симфонічного оркестру.
Та в мене немає піаніно.
Я хотіла спитати, чи можу грати на піаніно тут?
-Ти вже це робиш. -Так, але мені треба більше тренуватися.
Я думала залишитися після занять.
Якщо я пройду, то для консерваторії це теж добре.
Гадаєш, зможеш впоратися з заняттями, навчанням
і лікуванням?
Це мій єдиний шанс.
Якщо обіцяєш, що це не завадить твоїм заняттям.
Дякую.
Гей! Ніяких велосипедів!
ВАКАНСІЯ ПІАНІСТА
Гей, чуваче!
Ти глухий?
Обережно! Поглянь на тих людей!
Ти здурів, чуваче?
Слухай! Ти…
-Не… -Не можна їздити тут на велосипеді.
Саме так.
Перепрошую.
Ти відволікла.
Справді?
Коли побачив, як ти граєш, я…
Я люблю Еда Ширана.
Це був Шопен.
Я не дуже розуміюся на піаніно.
Але я знаю, що це не має заважати.
Так, твоя правда.
Це моя улюблена велодоріжка.
Добре, вибач.
Продовжуй.
Іншим разом. Ти зіпсував настрій.
Може, зустрінемося іншим разом.
Бувай, чуваче.
ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ
Сьогодні рано починаємо, га?
Доброго ранку.
Гей, дитині краще, так?
Ґабріелю, гадаєш, це серцевий напад?
-Це коронарна оклюзія. -Так?
-Біль є? -Ні.
-Ферменти? -Ні.
-Тоді це не серцевий напад. -Справді?
-Поб'єшся об заклад на вечерю? -Ні. Завжди плачу за вечерю.
Повір мені, і не доведеться.
Агов.
Вітаю, лікарю!
То що?
Принесли?
-Слухайте, якщо вас спіймають, ви знаєте… -Дякую.
Звісно. Рот на замку.
Угода є угода.
Я вже помираю.
Що змінить якийсь клятий флан?
Дев'яносторічний з апетитом дев'ятирічного, так?
-Так! -Кулачки.
Лікарю.
Вибачте, що турбую,
але вночі тут дуже холодно.
Не хвилюйтеся, пані Маріє. Я принесу вам обігрівач.
-Чудово. Дякую. -Овва. Вибаглива стара, лікарю?
І це каже старий жебрак!
Поводьтеся добре.
ДІАЛІЗ
Що зробить д-р Альберто, коли дізнається, що син — дилер флану.
Ось, я не його син. Я складав іспит, як усі.
Підпишись тут. Іди.
Я стежу за паном Жеральдо. Не хвилюйтеся.
Я не буду твоєю спільницею вічно.
Чуєш мене, хлопче?
Поки не закінчиться ординатура? Домовилися?
Я подумаю.
Одягну тобі смужки для носа. Подивимося, чи вони допоможуть.
Хвилююся, що прийду й знайду тебе мертвим.
-Через асфіксію. -Я не спав. Я планував.
Звісно.
Чому не йдеш додому?
-Я розмовляю з чоловіком. -З яким чоловіком?
-Коли познайомиш? -Спокійно. Ми щойно познайомились.
-Його звуть Туліо. -Юрію.
-Закохайся в справжню людину. -Ти наче з минулого століття.
-Це найкращий спосіб знайомства. -Не згоден.
Я сьогодні зустрів піаністку на вокзалі.
Справді?
Де вона?
-Втратив її з поля зору. -Бачиш?
Мій чоловік ось тут.
Я знаю його вік, адресу, номер телефону, скільки в нас буде дітей,
його улюблену драг-квін з Drag Race, і що ми на 90% сумісні.
Ти хоч знаєш її ім'я?
Вона грає Шопена.
Хто такий Шопен?
Ніна Соарес?
Ходімо, дідусю. Ходімо, швидше.
Ти?
Ви знайомі?
-Ні. -Ні.
Прошу, сідайте.
Вибачте, у нас зустріч із д-ркою Сімоне.
Її тут немає? Не могла прийти?
У д-рки Сімоне невідкладні справи, та вона скоро повернеться.
Мене звати Ґабріел. Я ординатор, і я подбаю про Ніну.
-Лікар-ординатор? -Дідусю.
Звісно.
Це означає, що я вчуся, щоб стати чудовим терапевтом.
Як велосипедистом?
Як ти піаністкою.
Ніно, сядь там, щоб я оглянув твою руку.
Якщо ти не проти.
Кровообіг хороший.
Фістула дозріла.
Можете почекати на діалізі, поки я готуюся.
Перший коридор ліворуч.
Дякую.
Дякую, д-ре Ординатор.
П'ятдесят чотири кілограми. Ну ж бо, спускайся, мила.
Бачу, ви з Раймундою познайомилися.
Не хвилюйся, ти в хороших руках.
Ми потурбуємося про неї.
Сідай.
Зніми сорочку.
Витягни руку, мила,
щоб ми мали доступ до неї.
Не хвилюйся, Ніно.
Усе буде добре.
Хіба? Якщо я буду прив'язана до цього апарату?
Цей апарат тобі не ворог.
Це допоможе тобі жити.
Упевнений, що в тебе велике майбутнє.
То твій стакан наполовину повний.
Точно. А твій наполовину порожній?
Наразі він просто порожній.
Сухий. Брудний у раковині.
Ой.
Нам ще песимізм треба вилікувати. Так, Раймундо?
-Життя прекрасне, сонце сяє. -Мені не можна засмагати.
-Завжди огризаєшся? -Ти завжди таке базікало?
Ти ще його погано знаєш. Тримай руку нерухомо, добре?
Сеанс триватиме чотири години.
Готово.
Усе гаразд?
Я можу ще щось зробити для тебе, Ніно?
Ні, лікарю, але дякую,
дякую, що спитали.
Лурдес! Вибачте, я не знала, що ви ще тут.
-Ти сьогодні була на процедурах? -Так.
Тому запізнилася на заняття о 18:00?
Так, але обіцяю, це більше не повториться.
Вибач, Ніно. Це нелегко казати, але…
ми повинні розірвати твій контракт зі школою.
-Що? -Ти маєш дбати про себе.
Ти пропустила забагато занять цього місяця через…
Вовчак.
Можете назвати його ім'я.
Ти пропускала заняття, запізнювалася.
У тебе в руці ця штука.
Це може налякати дітей.
І твоє здоров'я, звісно ж.
Тобі потрібен час, щоб подбати про себе.
«Цей час» це назавжди, Лурдес.
Вибач, Ніно.
Упевнена, інші двері відчиняться.
Ти забагато балуєш своїх пацієнтів, Ґабріелю.
Хочеш, щоб мила леді замерзла?
Ми тут знайдемо лише щурів і голубів.
А я ненавиджу голубів.
Ґабріелю.
Ось, я знайшов це. Ідемо?
-Допоможи мені. Важко. -Там є колеса, Юрію.
Раю.
-Привіт. -У Порожньої Склянки кінчилась процедура?
Вона на терасі.
Ґабріелю.
Їй сьогодні погано.
То ти розкрила мій секрет?
Тут найкраще спостерігати захід сонця.
Так.
Я не бачу сонце вдень, тож захід сонця —
мій щоденний приз.
-Ти не боїшся висоти? -Ні.
Тобто, так.
Але воно завжди того варте.
Думаю про це, перш ніж піднятися на гору.
Ідеально. Ти лікар, велосипедист і лазиш по горах?
Я намагалася так думати в дитинстві.
Перш ніж вийти на сцену.
-Так легше впоратися з викликами. -Так.
Але одного дня я зіткнулася зі своїм викликом,
а вовчак — зі мною.
Знадобилися роки, щоб повернутися на сцену.
Радий, що ти повернулася. Коли побачив тебе в поїзді, я відчув…
Що?
Що ти народжена для сцени.
Дякую. Але потяг не зовсім те місце, де я хотіла грати.
Ти колись був на виступі «Оркестру»?
Шкода розчаровувати. Я лише бідний ординатор-невіглас.
Я не розумію музику.
Не треба.
Музика…
Музика — це магія.
Вона змінює тебе.
Хтось грає, а хтось слухає.
І ти змінюєшся.
Гаразд. Ти мене переконала.
Хочу побачити, як граєш в «Оркестрі».
Для цього треба скласти іспит.
Упевнений, ти впораєшся.
На мить я подумала, що це можливо.
Справді.
-Що змінилося? -Я стала реалісткою.
У мене немає нирок,
немає роботи
і я не можу вчитися в консерваторії.
Ходімо.
Не може бути.
Трохи розладнане?
Ідеально.
Овва!
-Тепер ти зможеш готуватися до іспиту. -Так.
Не можу.
Я знаю, що ти Напівпорожня Склянка, але ти здаєшся?
Ні, справа не в цьому.
Просто сьогодні був останній день реєстрації.
-І я не зареєструвалась. -Ніно, день ще не закінчився.
Мабуть, ще відкрито. Ходімо.
Ні, це неможливо.
Зараз година пік. Ми не встигнемо.
Я відвезу.
Ґабріелю!
ЗАКРИТО
Ми прийшли на відбір піаністів.
Вибачте, ми зачинені.
Пані!
Річ у тім, що мій дідусь…
Він нещодавно помер.
І його останнім бажанням було, щоб я склала цей іспит.
Розумієте?
Спитайте його. Він лікар.
Ви лікар?
У її дідуся стався раптовий і мимовільний вдих,
спричинений спазматичними скороченнями м'язів біля основи грудної клітки.
Це було так сильно, так раптово.
Усі присутні лікарі були стривожені.
Це було жахливо.
Це було жахливо, пані. Жахливо.
У тебе є документи?
Давай їх сюди.
Заповніть цю форму.
Не можу повірити, що ти вбила пана Жоакіма.
А ти? Ти вигадав якусь божевільну хворобу.
Взагалі-то,
я просто описав гикавку.
Є два етапи.
Перший безплатний.
Я можу вибрати, що хочу зіграти для журі.
Якщо я пройду,
то потраплю у фінал.
Тоді все або нічого.
Боже мій!
Як мило!
Ти закохана, Ніно?
Так, дідусю.
У Фредерика Шопена. Знаєш його?
Спершу це був Моцарт. Тепер це Фредерик Шопен?
Я серйозно, дідусю!
Я не закохана.
У мене зараз є турботи важливіші за кохання.
Я не піду! Я залишуся тут.
-Що відбувається? -Ґабріелю. Це щодо Туліо.
-Він хоче мене бачити. -То що ти тут робиш?
-Іди до нього. -Ні. Я не готовий до реального світу.
Досі використовуєш старі фото?
Ті, де я на 30 кілограмів легший? Звісно, що ні, Ґабріелю.
Можливо.
Іди сюди.
Юрію.
Ти більше, ніж старе фото та біографія, чуваче.
Ти йому сподобаєшся. Ти всім подобаєшся.
Добре.
Я маю гарний вигляд?
Ти гарячий.
НІНА: ДЯКУЮ ЗА ПІАНІНО, ШОПЕНЕ!
Що ти робиш, смієшся дивлячись у телефон? Ти фліртуєш?
-Ти знайшов ту піаністку з потяга? -Так.
-Щасливчик. -Але вона моя пацієнтка.
Ні!
-Не можна. -Думаєш, я не знаю?
Вона просто дякує мені за піаніно.
-І запросила мене на вечерю. -Ґабріелю.
Пам'ятай про присягу Сократа.
Присягу Гіппократа, Юрію!
Гіппократ, Сократ. Вони всі італійці.
Пам'ятай правила, а не імена. Не ходи на побачення з пацієнтами.
Я йду на побачення, Ґабріелю.
А ти поводься добре. Я спостерігаю за тобою.
Дякую.
Хіба ти не казала, що виставляти фото їжі — це банально?
Тримай тарілку, дідусю.
-Ось так? -Трішки ліворуч.
-Ось так? -Чудово.
Готово!
НІНА: ПРИНЕСТИ ЦЕ ЗАВТРА НА ОБІД У ЛІКАРНЮ?
Тепер можна їсти?
ҐАБРІЕЛ: ВИБАЧ, У МЕНЕ ВЖЕ Є ПЛАНИ НА ОБІД
Так.
Зайнятий?
Ні.
Чудово. Твій тато шукає тебе.
Тоді я зайнятий.
Ні, Ґабріелю, не створюй мені проблем. Ходімо до татка.
Іди до татка. Іди.
КАБІНЕТ ДИРЕКТОРА
Заходь.
-Хотів мене побачити? -Так.
Сідай.
Я бачив аналізи пацієнта з вовчаком. Кліренс нижче 15%.
Вона в списку очікування.
Ти слідкуєш за нею?
-Як думаєш, який буде прогрес? -Її звати Ніна.
Твій підхід до пацієнтів колись стане проблемою.
Просити назвати імена пацієнтів — проблема?
Шукати піаніно для пацієнтів — проблема, Ґабріелю.
-Я знаю, що роблю. -«Я знаю, що роблю».
Ця фраза зазвичай передує проблемі.
Ти закінчив?
-Вибач. Я не хотів тебе турбувати. -Усе гаразд.
Я все одно не можу виправити цю частину.
-Звучить ідеально. -Не може бути.
Іди сюди. Я покажу.
Ця частина тут.
Пальці не працюють.
Я більше не можу грати пісню, яку я грала все життя.
Ти не можеш грати інакше?
Різні інтерпретації однієї пісні?
Ні, якщо я хочу бути піаністкою найкращого оркестру Латинської Америки.
Є лише один спосіб гри, саме такий, як написано в нотах.
Можна показати вам свій музичний талант, пані?
Уперед, пане.
«Палички». Класика!
-Хочеш почути оригінал? -Оригінал?
Ти забрала єдину пісню, яку я знав.
-Я на велосипеді. Так легше. -Для тебе.
Якщо я сяду на той велосипед, я поїду лише вниз.
Не вмієш кататися?
Я навчу тебе.
Здається, я надто стара, щоб вчитися їздити.
Ти надто стара, щоб не вміти.
Добре. Як щодо цього?
Я навчуся їздити на велосипеді, якщо ти вивчиш іншу пісню на піаніно.
Домовилися?
Домовилися.
Дивися вперед.
-Не відпускай. -Не буду.
Ліворуч.
Добре. Відпусти!
-Ти ж казала не відпускати. -Відпусти!
-Я ж казала не відпускати! -Вибач.
Не все так погано.
Ось так. Ось.
Це нечесно. У велосипеда дві педалі.
-У піаніно лише одна додаткова. -І 1000 ключів.
Годі тягнути. Ще раз.
ҐАБРІЕЛ: ЗАКИНУЛА ВЕЛОСИПЕД?
ҐАБРІЕЛ: Я ВЖЕ ПІАНІСТ
НІНА: АХ, ТИ МЕНЕ ЗОВСІМ НЕ ЗНАЄШ!
Ґабріелю!
Спрацювало!
Дякую, але я спробую гармоніку.
Спокійно, Напівповний. Не здавайся так легко.
Сідай.
Гаразд. Я навчу тебе чогось простішого.
Повторюй.
Ось так.
Ти завжди будеш зі мною
Скажи, що наша історія не закінчилася
І що за межами Всесвіту Наше кохання досі існує
Побачимося там
Чому ти зупинився, Шопене?
Твій перший дует був неважким.
-Чудова пісня, Ніно. -Годі.
Я ще не дописала її.
Річ у тім,
що іноді мені здається, що в мене не так багато часу.
І приємно уявляти, що є щось поза цим.
За межами Всесвіту? Це надто далеко.
Ти не казала, що ти співачка.
-Я не співачка. -Ти маєш нею бути.
-Відсвяткуємо твій перший концерт? -Так. Кіно?
Я думала про щось
життєрадісніше.
Ходімо.
-Тут шумно. -Це не шум. Це музика.
Хочете випити? Коктейль, пиво, трохи катуаби?
Ні, дякуємо.
Краще не треба. Через затримку рідини.
Скажи. Ти тут як мій лікар чи як друг?
-Друг. -Гаразд.
-Не треба, дякую. -А тобі?
-Ні, дякую. -Добре.
-Ти можеш пити. -Я знаю, що можу.
Але я не буду.
А танцюватимеш?
-Точно ні. -Ну ж бо, лише один танець. Один раз.
Нічого такого.
-Усе готово, Амандо. -Дякую, Мундіньє.
Ніно? Я зараз тебе підготую, мила.
Дякую, Мундо.
Овва.
-Мені теж можна пити стільки води? -Тут порожньо.
Дочка дала щасливий стакан, тож скоро мені зроблять пересадку.
Як мило.
Мені треба випити 75 літрів удачі.
Слухай.
Мені вже робили пересадку.
Тобі теж зроблять.
То ти тут удруге?
Так.
Хіба не страшно?
Страшно?
Я боюся, що більше не побачу доньку.
Не зможу обійняти свою дівчинку.
Не побачу, як моя донька росте.
Це мене лякає.
Поки я можу це робити, кожна хвилина тут цього варта.
Через доньку я глянула на світ інакше.
Краще.
Так.
Схоже, твій песимізм скоро вилікується.
Ось так, Ніно.
-Ось так. -Рука.
Піаніно — не просто натискання клавіш.
Звісно, це важливо.
Але треба знати, як читати ноти…
інтерпретувати їх,
писати їх.
Біль, пов'язаний з вовчаком,
це наче намагаєшся говорити, поки хтось прикриває рот.
ЗА МЕЖАМИ ВСЕСВІТУ
Та ніщо не змусить мене замовкнути.
Вітаю, пане Жоакім!
Д-ре Ординатор.
Секунду, Ґабріелю!
Дідусю, не турбуй його.
Ми просто базікаємо. Хочеш зайти?
-Ні, усе гаразд. -Гаразд.
Бувай, доню.
-Він не набридав? -Ні, він мене любить.
ЛІКИ 14:00
Четвертий кандидат!
КАНДИДАТ НОМЕР 18
Яку композицію ви гратимете?
-«Місячну сонату» Бетховена. -Гаразд.
Коли ввімкнеться зелене світло, можна починати, добре?
Не затримуйтеся. Якщо зробите помилку, продовжуйте.
-Щасти. -Дякую.
Ну?
Як усе пройшло?
Справді?
Ти пройшла?
Так!
Чудово! То…
Як щодо вечері у мене вдома, щоб відсвяткувати?
Ти готуєш?
Я готую. Звісно.
Люблю готувати.
Я гадки не мала.
Юрію, приготуй щось. Ніна прийде.
Яка Ніна? Хто така Ніна?
Ніна. Піаністка з поїзда. Моя подруга Ніна.
Ти досі намагаєшся дружити з нею?
Добре. Я приготую, а ти прибереш свинарник.
Вона не прийде, поки тут таке.
Ти свиня, Ґабріелю. Але я люблю тебе.
Ґабріелю, що з рисом? Чому рис?
Ґабріелю!
Я невинний.
Поглянь на нього. Ти справжній кухар!
Він кухар. Він лікар.
-Але ти можеш припинити хропіти. -Так, але…
Як я виглядаю?
Чудово. Гаряче.
-Так? -Я б одружився з тобою. Іди.
-Привіт. -Чим можу допомогти?
-Привіт, Туліо. Як справи? -Привіт.
-Я рано? -Ні! Заходь.
Привіт, як справи?
-Ґабріел. -Я Туліо.
Твоя квартира класна.
-Я думав, вона більша. -Дякую. Напевно.
-Хочеш вина? -Не можу. У мене алергія.
-На виноград? -Вода!
-Вода корисна. -Добре. Я допоможу.
-Гей! Я відкрию. -Не треба! Дякую.
Який милий, намагався допомогти.
-Привіт. -Привіт.
Я ваша нова сусідка.
Можна позичити цукру?
Цукру немає. Рис підійде?
Так.
Чекай.
Два поцілунки?
Мені так захотілося.
-Привіт! Відома музикантка Ніна. -Ти Юрій?
Так! У плоті й крові.
-Дуже приємно. -А я Туліо.
-Туліо. -Радий знайомству.
Рада знайомству. Я Ніна.
-Ти теж тут живеш? -Ні.
Ні, я б тут не помістився.
-Вина? -У мене алергія.
Я знаю.
Вибач за безлад, Ніно.
Ми рідко вдома. Ти розумієш.
-Не хвилюйся. -Залиш сумку.
Дякую.
Я почувався дурнем, бо не знав, що це Шопен.
Граєш на піаніно навіть за вечерею?
Боже! Вибач.
Це вправа, яку я постійно роблю. Навіть не помічаю.
Це тому твоя рука така?
Ні. Це АВ-фістула.
Бо мені роблять діаліз.
Діаліз?
-Скільки часу? -Це Туліо, так?
Усе моє життя.
Або до трансплантації.
Буває і гірше. Робив колись депіляцію бікіні?
Кожного тижня!
Це жахливо.
Ти багато чого не можеш, га?
Вона може все, Туліо.
Діаліз — це не ракетобудування.
Мені просто потрібно планувати більше, ніж більшості.
Ось і все.
Чогось не вистачає.
-Десерту! -Десерту.
Після десерту ти йдеш до нього.
Ні, Ґабріелю! Я знаю його лише два тижні.
Будь сильною.
Допомогти?
-Ні, дякую. -Це просто флан.
-Лише один раз. Будь ласка. -Ти виганяєш мене з мого дому.
Так, але все добре. Я буду в тебе в боргу.
-Добре. -Я знову приберу в будинку.
-Флан! -Флан!
-Гляньте на флан! -Ґабріел приготував.
Я люблю флан.
-Налий йому вина. -Алергія, пам'ятаєш?
З'їмо десерт і розійдемося.
-Уже? Та було так чудово. -Уже?
Тіна навіть не випила. Принеси мені ніж.
Бувайте, Габо, Ніно.
-Приємно. -Бувайте!
-До зустрічі. -Добраніч.
Бувайте.
-Де він їх знаходить? -Будь вихованим.
Він приготував чудову їжу.
Звідки ти знаєш, що це він?
-Я кинула наживку, а ти її проковтнув. -Розумно.
Чудовий краєвид.
Шкода, що зірок немає.
Я знаю, де можна побачити зірки.
Куди ти мене ведеш?
Обережно.
Сходинка.
-Ідеально. -Куди я йду?
Ти мені довіряєш?
Так.
-Тоді йди. -Можна відкрити очі?
Ні.
От уперта.
-Я відкриваю очі. -Ще ні.
-Зараз? -Так.
Овва.
У тебе є своя зірка, що падає.
Загадаєш бажання?
Добре.
Овва.
Це було
трансцендентно.
Боже мій.
Що?
Це так банально.
Банально? Я банальний, так?
Ти дурненький.
Прибиральник!
-Кетчуп? -Спробуй.
О, Ґабріелю.
Хто б міг подумати!
У тобі повно сюрпризів.
Рецепт мого батька.
Коли він був моїм батьком,
а не директором лікарні.
Можна дещо запитати?
Ти через нього став лікарем?
НАШЕ МІСЦЕ
Через маму.
Вона прекрасна.
Коли мені було 13,
у її грудях знайшли пухлину.
На останніх стадіях.
Це був довгий процес, який не мав щасливого кінця.
Ми зробили все, щоб вилікувати її, та…
зрештою позбавили її речей, які могли б допомогти.
Прогулянки,
не дотримання дієти.
Гарна розмова.
Це прості речі, які могли б полегшити її лікування.
Саме це я зараз роблю зі своїми пацієнтами.
Не просто вилікувати,
а полегшити їхні дні.
-Ви схожі. -Так.
Це гора Точка Всесвіту. Вона її любила.
-Ви разом лазили? -Так, завжди.
На її день народження.
Я ходжу туди.
А ти? Хочеш піднятися зі мною?
Тобі сподобається.
Якщо отримаю нову нирку,
то подумаю.
Трохи яєчного смаку.
-Твоя провина. -Ти майже не їла.
-Ні. -Усе гаразд. Мені подобається.
Перепрошую.
Привіт, Ніно.
Раймунда сказала, що ви мене шукаєте.
Так. Заходь, будь ласка.
Це шокує.
Почути, що частина тебе просто
більше не працює.
Ми знали, що твої нирки можуть перестати працювати.
Лікування не припиниться.
Діаліз працює.
Надовго?
Поки не зроблять пересадку.
Я боюся, що її не буде.
ТОЧКА ВСЕСВІТУ
СИСТЕМА ДОНОРСТВА ОРГАНІВ
МІСЦЕ В АКТИВНОМУ СПИСКУ ОЧІКУВАННЯ: 14,890
Рай.
Ти зайнята?
-Що таке? -Мені…
потрібна твоя допомога.
Твій батько знає, що ти хочеш пожертвувати їй свою нирку?
Це мій вибір.
А як же Ніна? Вона знає?
Не знаю, чому досі допомагаю тобі.
Дякую.
Юрію.
-Усе гаразд? -Ні!
Що сталося?
Я не хочу про це говорити. Залиш мене, будь ласка.
Годі драматизувати. Я хвилююся.
Це через Туліо.
Він сміття. Він поганий хлопець.
У нього є хтось інший.
Хтось інший?
Так.
Він одружений.
У нього є чоловік і будинок. У нього навіть є лхаса-апсо.
Прийшов його чоловік, і мені довелося тікати.
Я — запасний варіант!
Мене так принизили!
Юрію.
-Ти знайдеш свого принца. -Ні, не знайду.
А якщо ні, ти маєш мене. Ми одружимося. Обіцяю.
Не знаю, сміюся я чи плачу.
Дякую.
Ти не мій тип, але дякую.
Гей, можеш сфотографувати мене, як декадентську діву, що лежить у ванні?
-Навіщо? -Для тіндера.
Ти щось знаєш про скорботу?
Легко тобі казати. У тебе є чудова піаністка.
-У мене немає нічого, крім тіндера. -Скористаймося твоїм жалем до себе.
Ось так.
Забагато качиних губ?
Гадаєш, треба ще?
Розслабся.
Гарні вийшли?
Покажи.
ТАТО: ПРИЇЖДЖАЙ ЯК МОЖНА ШВИДШЕ. ЦЕ ВАЖЛИВО.
Ґабріелю, фото погані. Вони жахливі!
Хочете води чи соку?
-Ні, дякую. -Я покличу вашого тата.
Здається, ти знайшов учителя.
-Твоя дружина грає? -Ні.
Недостатньо добре, щоб виправдати цю покупку.
Цей рояль просто декоративний і дуже дорогий.
Яке марнотратство.
Віскі?
-Ні. -Час для більш зрілого смаку, Ґабріелю.
Віскі відокремлює чоловіків від хлопців.
Якщо ти так кажеш.
Я попросив тебе прийти через твого пацієнта.
Через Ніну.
Як вона?
-Добре. -Ти впевнений?
Тому ти зробив тест на сумісність?
Хто дав тобі…
Право знати, які аналізи роблять у моїй лікарні?
Чи дбати про сина?
Гадаю, ти перетинаєш межу, Ґабріелю.
-Ні, якщо пересадка пройде добре. -Не пройде.
Не з твоєю ниркою.
Тест негативний.
Ти несумісний.
Я б хотів, щоб ти так піклувався про мою маму.
Коли вона борсалася тут сама, розумієш?
-Завжди використовуєш це проти мене. -Не використовую.
Коли я про це говорю, це тисне на твою совість.
Я дуже кохав твою маму, Ґабріелю.
Кохав її? Шкода, що вона померла.
Тату?
Де ти був?
На операції?
Чи на конференції?
Чи купляв щось дороге, чим вона б не користалася?
Де завгодно, та не з нею.
Ґабріелю, ти працюєш в установі.
У кожній установі є правила.
Ти вигадав абсурдні правила для лікування, і я навіть не бачив її.
Роби, що хочеш, Ґабріелю.
Якщо це все, що ти хотів сказати,
то ми закінчили.
Якщо так триватиме,
доведеться доповісти комісії з ординатури.
Вони відкриють розслідування, і ти втратиш роботу.
І я не зможу тобі допомогти, Ґабріелю.
Ґабріел.
-Ґабріелю! -Відпусти.
Я так тренувалася для завтрашнього тесту,
що навіть піцу взяти не можу.
Я пройшов тест на сумісність.
Ти б ніколи мене не попросила,
тому я це зробив.
Не вийшло, так?
Дякую.
Це багато для мене значить.
Ти це знаєш.
Я б зробила те саме.
Я знаю.
Та правильно.
Я маю право вирішувати, чи потрібна мені чиясь нирка.
Особливо від когось живого.
Того, кого кохаю.
Кохаєш?
Я теж тебе кохаю.
Доброго ранку.
Сонце зійшло лише п'ять хвилин тому, а ти вже такий схвильований.
Сьогодні важливий день. Ніна виступає.
Це правда.
-У тебе є розклад? -Ось.
Я тут до 20:00?
Швидка? Хто мене туди поставив?
Вони мене перевели.
Що, по-твоєму, означає ротація ординаторів? Ординаторів ротують.
Ні. Тато приклав до цього руку.
Ти параноїк, Ґабріелю.
Ну, Раймундо. Що нам робити?
КАБІНЕТ ДИРЕКТОРА
НЕВІДКЛАДНА ДОПОМОГА
Є щонайменше 20 нових діаграм.
Ми могли б розібратися з ними, якби ви прийшли вчасно.
Вибачте, лікарю.
Замість того, щоб витрачати час на вибачення, працюйте.
Фредеріко Гонсалвес.
Мила.
Ти вже одяглася?
Що скажеш?
Як казала твоя бабуся: «Мила, ти прекрасна».
Дякую, дідусю.
Ти так не підеш.
Зараз 16:00.
Ти виступаєш лише через чотири години.
Дідусю, я дуже хвилююся.
Ну ж бо, допоможи мені. Іди вдягайся.
-Добре. -Будь ласка.
Аманда Вієйра.
НІНА: ТИ ПРИЙДЕШ?
НІНА: ВИМИКАЮ ТЕЛЕФОН, ПОЧИНАЄТЬСЯ…
Кандидатка Ніна Соарес?
-Доброго вечора, Ніно. -Доброго.
Ми хотіли б, щоб ви зіграли першу частину
з «Концерту №2» Рахманінова.
Ніно.
Викличте швидку.
Ніно!
Я з нею!
Ні!
Привіт, дівчинко.
Добрий вечір.
-Спина болить. -Не рухайся.
Скільки часу минуло?
Сьогодні третій день.
Тебе інтубували, увели заспокійливе.
У тебе був альвеолярний крововилив.
Вовчак дуже активний, Ніно.
Треба скоригувати дозу ліків, щоб спробувати стримати його,
щоб ти змогла перенести пересадку.
Скільки я тут пробуду?
Ти маєш бути під наглядом.
Потім тебе переведуть у палату,
і якщо все буде добре, ми тебе випишемо.
Думаю, хтось
дуже хоче тебе побачити.
Вітаю, д-ре Сімоне. Я…
Вибачте, я…
Я прийшов до…
Я знаю.
Як ти?
Хочу пити.
Ніно, вибач.
Я не встиг.
Трапилося дещо божевільне.
Здається, наша удача змінюється.
Змінюється?
Ніно.
Ти грала на сцені «Оркестру».
Ґабріелю.
Я більше не сподіваюся.
Привіт.
Не знала, що ти тут.
Ти не йдеш звідси навіть у вихідний, так?
Як і твій батько.
Агов. Не кажи так, Мундіньє.
А ти?
Два дні тому ти була в реанімації.
Тепер ти ходиш.
Ураган Ніна.
Я знайшов лист від мами
з фото з нашого місця.
Яка краса.
Я хочу відвезти тебе туди.
Ти і я.
Ґабріелю. Пан Жеральдо хоче поговорити з тобою.
Хочеш зайти?
Ти не проти, Ніно?
Ні, уперед. Я буду тут.
Я зараз.
ЕЛЕКТРОННА ПОШТА КОМІСІЯ ОРДИНАТУРИ
Д-Р ҐАБРІЕЛ МОРАЕС, РОЗСЛІДУВАННЯ
«Викликаний на наступне засідання комітету медичної ординатури
у зв'язку з розслідуванням етичної поведінки
щодо стосунків лікаря з пацієнтом,
щоб визначити, чи буде продовжена ваша ординатура».
Ніно.
-Усе гаразд? -Пан Жеральдо питав про флан.
Той ще персонаж.
Гарні фото, так?
Дуже гарні.
Коли ми поїдемо, це буде триденна пригода.
Спочатку п'ятигодинний похід до водоспаду.
Красивий водоспад, та холодний.
Можемо повечеряти під зірками, жартувати…
Ніно!
Ніно?
Усе гаразд?
Ти не відписувала. Я хвилювався.
Вибач, я спала.
Чому ти пішла, не сказавши мені?
Мені треба було вибратися звідти. Подумати.
Ти могла б мені сказати. Я б пішов з тобою.
Це неправильно.
Що?
-Усе. -Ніно, щодо «Оркестру».
Ми пояснимо їм ситуацію.
Я лікар. Я попрошу їх подумати.
Навіщо?
Щоб мені стало погано на першому виступі?
Краще, якщо я прийму те…
що не матиму нормального життя.
Що я ніколи не гратиму в оркестрі.
-Що я ніколи не зустрічатимуся. -Чекай.
Що це означає?
Ти все переплутала.
Навпаки.
Я намагаюся все «розплутати».
Ти лікар.
Я пацієнт.
У тебе є майбутнє. Я помру.
Ніно.
Чому ти так кажеш? Ти на себе не схожа.
Хто казав, що ти мене знаєш?
Ти гадки не маєш, про що я думаю.
-Ти не можеш здатися, Ніно. -Легко тобі казати.
-Це ж не твоє життя. -Ти маєш рацію. Не моє.
Та я щодня поруч.
Ніно.
Доки?
Доки не виженуть?
Ти приховав це від мене?
Справа не в тобі.
Справа в мені.
Через мене тебе виженуть!
Це лише ординатура. Почну спочатку.
Не хвилюйся. Це мій вибір.
Не все — твій вибір.
Що це означає?
Що це кінець.
Я не можу витрачати енергію ні на що, окрім лікування.
Зрозумів?
«Витрачати»?
Не знав, що ти зі мною
витрачала час.
Але це так.
Я захопилася.
Але тепер я знаю, що не люблю тебе.
Усе скінчено.
Буде краще,
якщо ти попросиш вибачення в лікарні й житимеш далі.
Я завжди була сама.
І завжди буду.
Не треба.
-Привіт, Мундо. -Привіт, мила.
Ніно.
Яра просила передати тобі це. На щастя.
Дякую. Подякуй Ярі, будь ласка.
Мені подобається.
Так, я бачу.
Ні, мені дуже подобається.
Що з обличчям?
-Я більше не з Ґабріелем. -Мила.
Але коли я був у твоєму віці, я теж не могла осісти.
Я була розпусною.
Але я все ще люблю його.
Ця історія закрученіша за мою соломинку.
Мила! Час відключатися.
Дякую, Мундо.
Починаю.
Сьогодні засідання комісії, яка вирішить, чи він залишиться.
Вони не хочуть, щоб лікарі зустрічалися з пацієнтами, тому я вирішила розійтися.
Знаєш,
це найблагородніше рішення, яке я чула у своєму житті.
-І найтупіше! -Амандо.
Прошу, Раймундо!
Дівчина роками переживала пекло.
А тепер, коли вона щаслива з хорошим хлопцем,
вона кидає його, бо їй страшно.
-Йому краще без мене. -Звідки ти знаєш?
-Я помру. -Зараз?
Ти про що?
-Ти зараз помреш? -Ні.
-Ти сьогодні помреш? Наступного тижня? -Вона має рацію.
Ніно, ти можеш померти зараз або через 30 років.
Знаєш що?
Це для людей, які не бояться жити.
Ніно, ти знала, що зараз починається нарада?
-Зараз? -Так. Зараз.
Я закінчила.
Думаєш?
Ми сьогодні тут, щоб обговорити стосунки
між д-ром Ґабріелем та його пацієнткою.
Ніна? Що ти тут робиш?
Це приватне засідання комітету. Я попрошу вас піти.
Не піду, поки не вислухаєте.
Я ходжу до лікарні з 13 років.
Я знаю її краще за будь-кого з вас.
І я маю сказати це про Ґабріеля.
Він тут найкращий лікар.
І не через нашу історію.
Я кажу за кожного пацієнта, якого він лікував,
якого він почув, якому допоміг,
якого тримав.
Якщо звільнити його, усі пацієнти постраждають.
Д-р Ґабріел завжди був шанобливий і професійно ставився до мене.
Тож,
якщо хочете когось звинуватити,
звинувачуйте мене.
Я переслідувала його, першою обійняла, поцілувала…
Пані Ніно, досить.
Ми зрозуміли.
Дякую за ваш час.
Юрій Саад помер у 23 роки.
Причина смерті: обструктивне апное сну.
Ну?
Ти мене не позбудешся.
-Ти такий бунтар! Поводься добре! -Мені потрібно помінятися з тобою змінами.
Прикрий мене. Заплачу вдвічі більше.
Мені подобається ця пропозиція.
Дякую.
Мундіньє, зустрінемося завтра в каплиці?
У мене ідея, та потрібна допомога.
РАЙМУНДА
Привіт, Ніно!
Ми готуємо торт для Аманди. Спускайся!
Я не хочу, добре?
Так.
Передай їй вітання. У неї сьогодні день народження?
Так, це її день народження. Спускайся, мила.
Це тебе підбадьорить. Ну ж бо.
Я залишуся тут.
Ніно. Злізь з дивана і вмийся. Ворушися!
-Привіт, Амандо. -Негайно.
Або ми наступного разу ми не поговоримо.
Торт о 19:00.
Розчешу волосся, щоб ви мали гарний і привабливий вигляд.
Так, пане Жеральдо?
-Який красень, га? -Красень.
Віднесіть це до каплиці. У Жосефи є лампочки.
І спробуйте розплутати, щоб не заплуталося.
Юрію.
-Що відбувається? -Вітаю. Ну…
Ґабріел влаштовує захід у каплиці.
-Який захід? -Вас запрошено.
Ні, у нього зміна на роботу.
Ні! Дівчата прикривають його.
Пане… Д-ре Альберто.
З цього моменту Ґабріел працюватиме кожні вихідні.
-І що? -Дайте йому шанс.
Лише раз?
Нарешті!
Одягни це.
-Що це, Мундо? -Ну ж бо. Одягай!
Добре.
Це честь бачити вас у нашому концертному залі, пані Ніно.
Що це?
Сьогодні виступає дуже талановита піаністка.
Ходи зі мною.
Це моя онука.
Дякую, що прийшли.
Ніно.
-Це було чудово. -Дякую.
Я поговорила з іншими журі з «Оркестру»,
зважаючи на обставини,
ми хотіли б оцінити вас ще раз.
Якщо хочете, звісно.
Звісно хочу.
-Дякую. -Вітаю.
-Дякую. -Дякую.
Ґабріелю.
Вибач.
Я боялася все зіпсувати.
Тоді Аманда мене сварила,
а я прийшла й сказала багато всього.
Не хотіла, щоб тебе вигнали з ординатури.
Тебе не вигнали?
Обіцяєш зняти відео із вершини?
Обіцяю.
Ти теж скоро будеш там.
І я буду з тобою.
Обіцяєш дбати про себе?
Постараюся не померти до твого повернення.
Дарую це тобі.
Щоб ти дожила до ста років.
Це подарунок від мами.
-Ні. Я не можу це прийняти. -Можеш і приймеш.
Повернися.
Це захищатиме тебе, поки я не повернуся.
Кохаю тебе, Ґабріелю.
Кохаю тебе, Ніно.
НАШЕ МІСЦЕ
Синку!
Мій син.
-Я радий, що ти тут. -Я про тебе подбаю.
Тату.
-Я радий, що ти тут. -Я про тебе подбаю.
Подбаю про тебе.
Уперед. Будь ласка.
Альберто, Ґабріеля доставили гелікоптером.
У нього важка травма голови.
Ми зробили КТ і знайшли велику субдуральну гематому.
Субдуральна гематома.
Ми його відкриємо.
Мундо, де він?
Що сталося?
Не знаю.
Нещодавно його відвезли на операцію і…
Маленька Склянко.
Ось. Як і обіцяв.
Дивовижний краєвид.
Я сьогодні про тебе думав.
Скоро ми будемо тут разом. Гаразд? Бережи себе, поки я не повернуся.
Бувай. Кохаю.
Маленька Склянко.
Ось. Як і обіцяв.
Дивовижний краєвид.
Я сьогодні про тебе думав.
Скоро будемо тут разом.
Ніно, мила.
-Бережи себе… -Дзвонили з лікарні.
Нас викликають.
Пам'ятаєш той день,
коли д-р Ординатор прийшов до будинку?
Ми розмовляли, а ти кричала:
«Дідусю,
не діставай його».
Я не діставав його.
Я просив його
не кривдити тебе.
Життя — найкращий спосіб запам'ятати його.
Бо
він найбільше
хотів дати тобі це.
Життя.
Ніно, у мене є документ.
Це результати тесту на сумісність
трансплантата.
Він позитивний, Ніно.
Зі списку?
Ні.
Це живий донор.
Якщо ти вирішиш рухатися вперед,
є юридичний процес, але це можливо,
це можливо, мила.
Можна дізнатися, хто донор?
Не знаю, чи це смачно,
але Ґабріел любив запечений рис і флан.
Скажіть, як вам.
-Дуже смачно. -Готуєте?
Я брешу. Ні.
Як і він.
Але одного разу він приготував мені яйця з кетчупом.
Не віриться, що він змусив тебе це їсти.
Мені сподобалося.
Я готував це, коли він був маленьким.
Я не знав, як доглядати за ним, а він був голодний.
Ми приготували це разом.
Він не забував цього.
-Помиємо посуд. -Так. Гайда.
Навіщо ви це робите?
-Так тобі не треба буде мити їх пізніше. -Ні, я не про посуд.
Чому хочете бути моїм донором?
Ніно,
я багато думав про одного старого професора,
який сказав, медицина – це іноді лікування,
часто — полегшення, і завжди — комфорт.
Ось і все. Я можу допомогти, так?
-Це я і зроблю. Це головне. -Дякую.
І Ґабріел у це вірив.
І я
бачу в тобі свого сина.
Можна вас обійняти?
У мене до тебе дуже серйозне запитання.
Можна мені флан?
У лікарні декому він подобається. Дуже.
Звісно. Беріть усе.
Я відріжу вам шматок.
Нирку пересадили на день народження.
Тридцятого вересня.
І я нарешті зрозуміла, що означає бути сумісним.
РІК ПОТОМУ
Я думала, що сумісність означає бути однаковими.
Та я зрозуміла, що це означає бути різними.
Мої улюблені Фабрісіо та Юрій.
Ви сьогодні тут, вільно й охоче, щоб відсвяткувати,
підтвердити та ратифікувати ваш союз?
-Так. -Так.
Тоді я оголошую вас одруженими.
-Можете поцілуватися. -Нарешті!
Ґабріел відрізнявся від мене.
Він знав краще за всіх, навіть краще за мене,
що я можу зробити все, що захочу.
Він показав, що життя — наполовину повна склянка.
І я була впевнена, що знайшла найкращий варіант.
Добрий вечір.
Дякую, що ви тут, кожен з вас.
Цей сезон був справді чарівним.
Ще я хочу декого вшанувати.
Декого дуже особливого.
Він допоміг мені дістатися сюди.
Він досі наглядає за мною.
Ти завжди будеш зі мною
Скажи, що наша історія не закінчилася
І що за межами Всесвіту Наша любов досі існує
Це не може бути кінець
Має бути інша версія
За межами Всесвіту Далеко від нашого виміру
Побачимося там
Я досі відчуваю тебе уві сні
Я зустрічаюся з тобою щовечора серед зірок
Щоб потанцювати під нашу пісню
Я пам'ятаю твої губи на моєму обличчі
В останню ніч серпня
Ти вже знав Що забереш моє серце з собою
І було важко дивитися на захід сонця
Коли ти пішов
Але я вірю, що є нескінченний кінець
Для нас обох
Ти завжди будеш зі мною
Скажи, що наша історія не закінчилася
І за межами Всесвіту Наша любов досі існує
Це не може бути кінець
Має бути інша версія
За межами Всесвіту Далеко від нашого виміру
Побачимося там
І було важко дивитися на захід сонця
Після того, як ти пішов
Але я вірю, що є нескінченний кінець
Для нас обох
Побачимося там
У ПАМ'ЯТЬ ПРО ДУРВАЛІНУ ДАНТАС
Переклад субтитрів: Мар'яна Ківерська