Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫עד כה דווח על 157 מתים ופצועים רבים.‬
‫הנסיבות עדיין אינן ברורות.‬
‫איש לא לקח אחריות.‬ ‫שני הצדדים מאשימים זה את זה.‬
‫המהומות והאלימות מתגברות,‬ ‫ומה שנראה כמו מלחמת אזרחים…‬
‫על מה הם מדברים, אימא?‬
‫אני לא יודעת. זה היה…‬
‫אבל…‬
‫וניה, זה לא השיר שסבתא בחרה כשהיינו ב…‬
‫איפה היינו?‬ ‫-במועדון הקריוקי ההוא.‬
‫כן! איפה זה היה? במאלמו?‬
‫לא, בקופנהגן.‬ ‫-קופנהגן, נכון.‬
‫היא הייתה קצת שיכורה, את זוכרת?‬ ‫היא חשבה שהיא ממש מעולה…‬
‫היא חושבת שהיא זמרת מעולה.‬
‫אני יודעת שאני לא טובה, אבל…‬
‫אימא, מה קורה?‬ ‫-תישארי במכונית, אני אצא לבדוק.‬
‫אימא, מה קורה?‬
‫אימא?‬ ‫-אני לא יודעת, מותק.‬
‫אנחנו חייבות לצאת!‬
‫תישארי במכונית!‬ ‫-עזבי אותי!‬
‫וניה! תשכבי!‬ ‫-לא! עזבי אותי! אני חייבת לצאת!‬
‫תשכבי על הרצפה! תעשי מה שאני אומרת!‬
‫אנחנו צריכות להישאר בשקט, טוב?‬
‫תהיי בשקט ואל תזוזי, אוקיי? תסתכלי עליי.‬
‫את מבינה? אל תשמיעי צליל, אוקיי?‬
‫תהיי בשקט.‬
‫אימא!‬ ‫-לא! וניה!‬
‫זוזו אחורה!‬
‫קרולין אדה.‬
‫קרולין אדה?‬
‫בואי, את יורדת כאן.‬
‫זאת לא התחנה שלי. אני נוסעת דרומה.‬ ‫-הוראות חדשות.‬
‫תזדרזי!‬
‫קדימה.‬
‫מכונית תאסוף אותך ליד מטבח המרקים מחר.‬
‫סגור את הדלת.‬
‫שלחו את הרכבת!‬
‫חשבתי שאולי תהיי רעבה.‬
‫זה לא מורעל.‬
‫את הולכת לבסיס?‬
‫בעלי מוצב שם.‬
‫אומרים שיש שם כאוס.‬
‫מוצאים שם חיילים שירו בהם.‬
‫אני צריכה לדעת אם הוא חי.‬
‫הוא לא יחזור. אל תחכי לו.‬
‫סעי דרומה.‬
‫בהקדם האפשרי. אוקיי?‬
‫קרולין אדה?‬
‫את יכולה לשאול עליו?‬ ‫-לכי עכשיו!‬
‫היי! עזבי אותה!‬
‫לכי.‬
‫אמרתי לך ללכת!‬
‫מה זה היה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫סגן.‬ ‫-שום דבר, סגן.‬
‫המסמכים שלך.‬
‫את מאוד קטנה.‬
‫איך תתמודדי?‬
‫עם מה?‬
‫עוד נראה.‬
‫תיכנסי.‬
‫אז את מכאן?‬
‫כן, סגן.‬
‫נולדת וגדלת כאן?‬
‫כן, סגן.‬
‫מתי היית כאן לאחרונה?‬
‫לפני הרבה שנים, סגן.‬
‫המשפחה שלך עוד כאן?‬
‫אני לא יודעת, סגן.‬
‫ברוכה הבאה הביתה.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫לבסיס.‬
‫זאת לא הדרך לבסיס.‬
‫אני צריך לאסוף משהו.‬
‫תישארי כאן.‬
‫אל תצאי מהרכב.‬
‫יש לך משהו?‬
‫הילד שלי גווע ברעב.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תזוזי! תישארי במקום!‬ ‫-המפתח של המכונית!‬
‫תני לנו את המפתח!‬
‫תפסי אותה!‬
‫אחורה!‬
‫צאי מהמכונית!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫תישארי שם.‬
‫על הברכיים.‬
‫קיבלתי הוראות.‬
‫ראד הזמין אותי.‬
‫איפה המלווה שלך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היכנסי למכונית.‬
‫חכי פה.‬
‫אדה כאן. היא הגיעה לבד.‬
‫היא יכולה לחכות עם האחרים.‬
‫שבי בפנים.‬
‫שלחו אותך מהצפון?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫מה אמרו לך?‬
‫בקשר למה?‬
‫אה…‬
‫בקשר לסיבה שאנחנו פה.‬
‫המשימה.‬
‫שום דבר. רק הבוקר גיליתי שאני מגיעה הנה.‬
‫מה אמרו לכם?‬
‫אני שמעתי את זה ישירות מהממשלה.‬
‫ממשלה?‬
‫אין שום ממשלה, גראנוויק.‬
‫היא נפלה כבר מזמן.‬
‫טוראי ראשון קארימי, F-28.‬
‫אוקיי, עמוד נוח. ברוך הבא.‬ ‫-תודה.‬
‫היה לך מזל. F-28.‬
‫מה?‬
‫אמרתי שהיה לך מזל. F-28.‬
‫מה הכוונה?‬ ‫-הבסיס הופצץ אתמול. יצאת משם בזמן.‬
‫הופצץ?‬
‫מה…?‬
‫איפה שמעת על זה?‬
‫תגיד לי.‬
‫יש הרבה שמועות ותעמולה.‬ ‫-תגיד לי.‬
‫אומרים ש-3,500 איש נהרגו.‬
‫אין ניצולים. כולם הלכו.‬
‫קולונל ראד מוכן.‬
‫קדימה.‬
‫תשאירו את הנשק שלכם כאן.‬
‫היי!‬
‫תשאירו את הציוד שלכם על המדפים.‬
‫עמוד דום!‬
‫חסר כאן מישהו.‬
‫הוא לא הגיע.‬
‫לא הגיע?‬ ‫-לא.‬
‫"זמן לנשק, זמן לזאבים,‬
‫זמן ללא רחמים.‬
‫אח שוחט את אחיו,‬
‫הורים שוחטים את ילדיהם.‬
‫השמש נבלעת,‬ ‫וחורף קשה רודף חורף שרודף חורף."‬
‫זה מוכר לכם?‬
‫שבו בבקשה.‬
‫קפטן?‬
‫את יכולה להתחיל.‬
‫כן.‬
‫תגידי להם את האמת, בלי תעמולה.‬
‫בניגוד למה ששמעתם, המצב חמור מאוד.‬
‫האויב השמיד את רוב היחידות שלנו.‬
‫הם הגיעו מצפון‬ ‫והפציצו את הבסיסים I-17, F-28 ו-K-22.‬
‫איבדנו מאות קילומטרים.‬
‫האויב יגיע אלינו בעוד מספר ימים.‬
‫זאת רק שאלה של זמן עד שהבסיס שלנו ייפול.‬
‫וכשזה יקרה,‬
‫נישאר מנותקים לחלוטין.‬
‫נאבד את כל קו החוף.‬
‫במילים פשוטות,‬
‫אנחנו מפסידים במלחמה.‬
‫אבל עכשיו יש לנו סיכוי אחרון.‬
‫משהו שיכול לשנות הכול.‬
‫אפילו לסיים את המלחמה.‬
‫בפעם הראשונה מזה 37 שנה,‬
‫כל הארכיפלג מכוסה קרח.‬
‫מפנים היבשת,‬
‫ועד לים הפתוח.‬
‫אבל הקרח דק מדי לרכבים,‬
‫ועבה מדי מכדי שסירות יעברו דרכו. אבל…‬
‫הוא יוכל לעמוד בחיילים עם מחליקי קרח.‬
‫לכן הבאנו אתכם לכאן.‬
‫אז…‬
‫ברוכים הבאים למבצע "סרטן שחור".‬
‫משימתכם היא להעביר שני מכלים לאורך הקרח.‬
‫מטסנוי‬
‫לכאן.‬
‫בסיס המחקר באודו.‬
‫מהצד, מאחורי קווי האויב.‬
‫כמו סרטן בחשכה.‬
‫אם תצליחו, ננצח במלחמה.‬
‫תהיו חופשיים לעזוב את הצבא,‬
‫ללכת לאן שתרצו, באופן מיידי.‬
‫אם תיכשלו, הכול ירד לטמיון.‬
‫לא רק עבורכם,‬
‫אלא עבור כולנו.‬
‫יש שאלות?‬
‫אדה?‬
‫מאה מיל ימיים‬
‫על מחליקי קרח לאורך ים קפוא?‬
‫בחושך, מאחורי קווי האויב?‬
‫זו…‬
‫זו משימת התאבדות, קולונל.‬ ‫-זאת לא בקשה, אדה. זאת פקודה.‬
‫משוחררים.‬
‫לא את, אדה.‬
‫את צודקת.‬
‫לא כולם ישרדו. אבל זה לא משנה,‬
‫כל עוד חיילת אחת תשרוד.‬
‫היא תוכל לעשות את ההבדל.‬ ‫היא תוכל לנצח עבורנו את המלחמה.‬
‫האחרים הם…‬
‫ובכן, הכי טובים שיכולנו לגייס.‬
‫הם יודעים להחליק, אבל לא כמוך.‬ ‫את מכירה את הארכיפלג, את הקרח…‬
‫אני מצטערת, קולונל, אבל…‬
‫אני לא חושבת שזה מספיק.‬
‫אני מבין.‬
‫כמובן שהיא גדלה‬ ‫מאז הפעם האחרונה שראית אותה.‬
‫מצאנו אותה במחנה פליטים ליד הגבול.‬
‫איפה?‬
‫היא באודו.‬
‫אתן תיפגשו ברגע שתגיעי לשם.‬
‫כן, קולונל.‬
‫יופי.‬
‫מה קרה בג'יפ?‬
‫הוא נעלם מ…‬
‫הוא נסע בכיוון הלא נכון…‬ ‫-את תעשי לנו בעיות, אדה?‬
‫לא, קולונל.‬
‫את תמלאי פקודות?‬ ‫-כן, קולונל.‬
‫מצוין. משוחררת.‬
‫אפשר לשמור את התמונה, קולונל?‬
‫כמובן.‬
‫הסיכוי שלנו? זה לא הסיכוי שלנו,‬ ‫זה המוות שלנו, גראנוויק.‬
‫אדה אמרה שזו משימת התאבדות.‬ ‫אם אפילו היא לא…‬
‫היה נעים להכיר, אבל…‬
‫אני חייב לחזור ל-F-28.‬ ‫אני צריך למצוא את חברה שלי.‬
‫הבסיס הזה הוא הבא שייפול.‬ ‫הקרח הוא הסיכוי היחיד שלנו.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אני לא יכול להישאר כאן.‬
‫אתה מסרב למלא פקודות?‬
‫אתה יודע מה הם עושים לעריקים.‬
‫זה לא משנה. אני אפילו לא יודע‬ ‫למה נבחרתי לחרא הזה.‬
‫אתה כן יודע.‬ ‫אתה חייל טוב, ואתה יודע להחליק.‬
‫לפני עשר דקות אמרת שזו משימת התאבדות, אדה.‬
‫אני לא אומרת שזה יהיה קל.‬
‫זה יהיה סיוט.‬ ‫זה יהיה אולי הדבר הכי קשה שעשינו בחיינו.‬
‫אבל יש לנו סיכוי להצליח,‬ ‫ואנחנו חייבים להצליח.‬
‫כשזה ייגמר, אני מתכוון למצוא את אחי.‬
‫הוא נמצא שם איפשהו.‬
‫נמצא טלוויזיה שעובדת‬ ‫ונצפה בגמר טורניר גביע סטנלי.‬
‫ה"קפיטלס" נגד ה"ריינג'רס".‬ ‫ליגת ההוקי קרח הכי טובה בעולם.‬
‫מה אתה תעשה?‬
‫אני לא יודע…‬ ‫-אתה כן יודע. היי.‬
‫מה תעשה?‬
‫טוב, הייתי אמור להתחתן.‬
‫להתחתן?‬
‫זאת תוכנית טובה.‬
‫כמובן שתתחתן.‬
‫החבאתי שישה ארגזים של שמפניה.‬
‫אם תזמין אותנו, אני אביא אותם.‬
‫עשינו עסק?‬
‫עשינו עסק.‬
‫סרטן שחור, הכול תחת שליטה?‬
‫הכול תחת שליטה.‬
‫יופי.‬
‫מחליקיים, מגפיים, אפוד קרב, תחמושת,‬
‫ערכה רפואית, חבל, מיתרים,‬ ‫דוקרנים ועוד כל מיני דברים קטנים.‬
‫עשרים ק"ג בלי נשק.‬
‫תבדקו בבקשה שהכול מתאים.‬
‫הכחולים הם אמפטמינים,‬ ‫האדומים הם מורפיום, הגדולים הם ציאניד.‬
‫תזכרו את זה.‬
‫בשביל מה זה, למען השם?‬
‫מה הכוונה?‬
‫הם לא כמו מחליקי ההוקי שלי.‬
‫אף פעם לא ראית מחליקיים אמיתיים?‬
‫יש עוד שאלות מטופשות?‬ ‫-לא, קפטן.‬
‫תישנו, תאכלו, תשתינו, תחרבנו.‬
‫נצא מחר לפני שעת בין ערביים.‬
‫מתי יחזור החשמל?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני רוצה להתקלח בעצמי.‬
‫כן, אני מבינה.‬
‫אאוץ'.‬
‫את שופכת את זה על כל הפרצוף שלי.‬ ‫-אל תייללי. פשוט אל תזוזי.‬
‫זה על כל הפרצוף שלי.‬
‫אם לא תזוזי, זה יהיה קל יותר.‬ ‫-אני לא זזה.‬
‫אוקיי, תתיישרי.‬
‫מה זה היה?‬
‫אימא?‬
‫אולי ההפצצות התחדשו.‬
‫קומו!‬
‫-קדימה, קומו!‬
‫עכשיו! קדימה! אתם איתי?‬
‫כן, קפטן!‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫אני צריכה אתכם מוכנים לקרב תוך שתי דקות!‬ ‫-כן, קפטן!‬
‫קדימה, בואו!‬
‫תפסו מחסה!‬ ‫-רדו!‬
‫סרטנים, למזח המזרחי! בואו אחריי!‬
‫מי נפצע?‬ ‫-אחד השומרים.‬
‫שני אלה, הם המשימה שלכם.‬
‫יש לטפל בהם בזהירות.‬
‫צריך לדאוג שהם לא ייפתחו.‬
‫ואסור בשום אופן שהם יגיעו לידי האויב.‬
‫סגן ניילונד כאן ישלים את הצוות.‬
‫מאליק.‬
‫ניילונד.‬
‫קפטן, את עומדת בראש.‬ ‫-כן, קולונל.‬
‫הם יצודו אתכם.‬
‫נועו רק בחשכה.‬ ‫אתם תהיו חשופים מדי באור היום.‬
‫במרחק שני מיל ימיים מכאן‬ ‫כבר תגיעו לשטח האויב.‬
‫סרטן שחור, אתם מוכנים?‬ ‫-אוקיי!‬
‫עלו על הקרח.‬ ‫-קדימה!‬
‫ככה אנחנו ניראה בעוד כמה שעות.‬
‫הגבול הישן.‬
‫אנחנו מטרות קלות כאן עבור הצלפים שלהם.‬
‫ראות טובה, שטח פתוח. הם לא יכולים להחטיא.‬
‫אוקיי.‬
‫בסטהולמן נמצא במרחק שלושה מיל ימיים מכאן.‬
‫נתקדם לשם ונחכה שיחשיך.‬
‫גראנוויק, שים עין על האיים.‬ ‫-בסדר.‬
‫אדה, את תובילי.‬
‫תבדקי כל הזמן את עובי הקרח.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫מאליק וניילונד,‬ ‫אני צריכה אחד מכם מלפניי ואחד מאחוריי.‬
‫היי!‬
‫תתפזרו!‬
‫רדו!‬
‫הקרח לא יחזיק. תיזהרו. חבל!‬
‫המכלים!‬
‫אדה, לא!‬
‫אני תופס אותך. תחזיקי חזק!‬
‫איפה פורסברג?‬
‫מה קרה?‬
‫הבגדים. מכנסיים.‬
‫תחממו אותה.‬
‫עכשיו הם בטוח שמעו אותנו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫ניילונד, היא צריכה להתחמם.‬
‫בואו נתפוס כאן מחסה.‬
‫שים אותה כאן.‬
‫שבי.‬
‫הינה…‬
‫השטח פנוי.‬
‫הינה, כפפות.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אנחנו חייבים להדליק אש.‬
‫זה מסוכן מדי.‬ ‫-אם לא, היא תמות.‬
‫אני מסתדר. זה בסדר.‬
‫הם בסדר?‬ ‫-אני חושב שכן.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫פורסברג לא הספיקה לתדרך אותנו.‬
‫ניילונד הוא בעל הדרגה הבכירה.‬
‫הוא המפקד עכשיו.‬
‫למה ניילונד?‬
‫הוא אפילו לא השתתף בתדריך של ראד.‬
‫יש לנו שרשרת פיקוד.‬
‫אנחנו צריכים מנהיג שידע מה לעשות,‬ ‫לא איש מילואים.‬
‫מה אתה יודע על קרח?‬ ‫מה אתה יודע על הארכיפלג?‬
‫מה אתה מתכנן?‬
‫חבר צוות אחד לא הופיע,‬
‫ואז ניילונד הגיע.‬
‫אין צורך להתחיל לאלתר.‬
‫את מי החלפת, סגן?‬
‫על מה את מדברת, אדה?‬
‫מי נותן לך הוראות?‬
‫את עזבת אותי!‬
‫השארת את פורסברג מתחת לקרח.‬
‫הצלתי את המכלים.‬ ‫-והטבעת אותה?‬
‫אין לך מושג על מה אתה מדבר!‬ ‫אני זו שקפצה, אף אחד אחר לא עשה כלום!‬
‫אם מישהו מסכן את המשימה, זאת את!‬ ‫-היי!‬
‫אתם מוכנים להירגע קצת?‬
‫תקשיב,‬
‫אם אדה לא הייתה קופצת למים‬
‫ומצילה את המכלים,‬ ‫המשימה הייתה נגמרת, נכון?‬
‫ניילונד הוא בעל הדרגה הבכירה. הוא המפקד,‬
‫ותצטרכי למלא את הפקודות שלו. בסדר?‬
‫כן.‬
‫יופי.‬
‫בואו נחכה שיחשיך.‬
‫נצא בשעת בין ערביים.‬
‫קח את המשמרת הראשונה.‬
‫אם נזהה תנועה כלשהי על הקרח, נזוז.‬
‫תודה.‬
‫נסי את הבאה.‬ ‫-היא נעולה.‬
‫תראי, צ'יפס.‬
‫יורד שלג?‬
‫זה בטח אפר.‬
‫העיר בוערת.‬
‫מה העניין?‬ ‫-אני שומעת משהו.‬
‫F-28, אתם שומעים?‬
‫תעיר את האחרים!‬
‫מאליק, ניילונד, הם באים! יש מסוק.‬
‫מה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫כמה הם רחוקים?‬
‫מרחק של שתי דקות.‬ ‫-אוקיי.‬
‫קדימה!‬ ‫-זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫תוריד את הנשק.‬
‫תוריד את הנשק!‬
‫אדה, מה את עושה?‬
‫הוא היה עם מכשיר הקשר‬ ‫ממש לפני שהמסוק הגיע.‬
‫אדה, בבקשה…‬ ‫-עם מי דיברת?‬
‫סגן, גם אני ראיתי את זה.‬ ‫-אוקיי, אדה, תירגעי.‬
‫עם מי דיברת?‬
‫ניסיתי ליצור קשר עם הבסיס…‬ ‫-איזה בסיס? שלהם או שלנו?‬
‫אדה, בבקשה…‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אתה בוגד?‬ ‫-לא.‬
‫לא? אז מה אתה? טיפש? זה העניין?‬
‫אתה טיפש, או מה?‬
‫קארימי, ניתן לך הזדמנות אחת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫ניסיתי ליצור קשר עם חברה שלי.‬ ‫היא קצינת קשר ב-F-28.‬
‫חברה שלך?‬ ‫-אמרת ש-F-28 הופצץ, נכון?‬
‫אני רק רוצה לדעת אם היא בסדר, זה הכול.‬
‫איך הם מצאו אותנו? הא? איך הם מצאו אותנו?‬
‫אני לא יודע. אולי הם ראו את העשן.‬
‫חכה!‬ ‫-ששש!‬
‫מה נעשה איתו?‬
‫הוא מסכן אותנו.‬ ‫-אתה רוצה שאהרוג אותו?‬
‫להרוג אותו?‬
‫הוא יבוא איתנו. בלי נשק.‬
‫מאליק, תחזיק אותו.‬ ‫אם הוא ינסה משהו, תהרוג אותו.‬
‫קדימה.‬
‫הינה, המשקפיים שלך.‬
‫המחליקיים המזדיינים האלה‬ ‫הורגים את כפות הרגליים שלי.‬
‫שקט מדי.‬
‫לפחות אין אף אחד מאחורינו.‬
‫הם נמצאים איפשהו.‬
‫אתם שומעים את זה?‬
‫אלה רק בועות אוויר מתחת לקרח.‬ ‫-נכון.‬
‫זה כאילו שיש מישהו מתחת לקרח.‬
‫מה אתה עושה? קום!‬
‫לא!‬
‫אדה.‬
‫בלי פנסים.‬
‫אנחנו חשופים כאן מדי.‬
‫אדה, כבי את הפנס.‬
‫היי.‬
‫בואי.‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬ ‫-אני באה.‬
‫אל תסתכלי עליהם.‬
‫מאליק, תשגיח על קארימי.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫סירת הצלה שהתהפכה.‬
‫הם טבעו. קפאו למוות.‬
‫לא. זה היה האויב.‬
‫זה מה שהם עושים.‬
‫הם הורגים את כולם.‬ ‫אזרחים, נשים, ילדים. לא אכפת להם.‬
‫איך אתה יכול להיות בטוח‬
‫שאלה לא היו אנשים מהצד שלנו?‬
‫מה הכוונה?‬ ‫-מה זה חשוב?‬
‫הם מתים.‬
‫בואו נמשיך מערבה, לסידקוסטר.‬
‫זה לא סידקוסטר. זה ארהולמן.‬
‫ששש!‬
‫ארהולמן?‬ ‫-זה ארהולמן.‬
‫היי! תקשיבו.‬
‫מחסה!‬ ‫-תפסו מחסה!‬
‫האורות.‬
‫פאק…‬
‫עוד מילימטר והם היו רואים אותי.‬
‫בסדר? כולם בסדר?‬
‫איפה קארימי?‬ ‫-אני לא יודע. איבדתי אותו.‬
‫הוא הלך לכיוון השני.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫סרטן.‬
‫שחור.‬
‫מה?‬ ‫-בואו נתרחק קצת מהקרח. נחצה את האי.‬
‫קדימה, בואו נזוז. הם יכולים לחזור בקרוב.‬
‫יש עקבות בשלג. יש כאן מישהו.‬ ‫-קדימה!‬
‫יש שם אור. מה נעשה?‬ ‫-אתה רואה את זה?‬
‫אני אמצא דרך.‬
‫אי אפשר לעקוף את זה?‬
‫תיכנסו!‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫ידיים למעלה!‬
‫אתם לבד?‬ ‫-כן.‬
‫השטח פנוי.‬
‫מה אתם עושים פה?‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, הם…‬
‫הם שרפו את הבית שלנו, אז אנחנו…‬
‫עברנו לכאן.‬
‫אני מתכוון בארכיפלג.‬
‫כבר זמן רב שהכניסה אליו אסורה.‬
‫כן, אבל האמת היא‬ ‫שגרנו על האי הרבה יותר זמן.‬
‫ולאן כבר נלך?‬
‫נצעד במשך שבועות‬ ‫עד למחנה פליטים מלא בוץ בצד השני של הגבול?‬
‫שנגווע למוות באיזה מחנה?‬
‫החלטנו להישאר במקום.‬
‫התחבאנו במהלך הפינוי.‬
‫אז אתם לבד על האי?‬
‫כן, אנחנו לבד.‬
‫איך קוראים לאי הזה?‬
‫ארהולמן.‬
‫למה? הלכתם לאיבוד?‬
‫יש לכם רהיטים יפים.‬
‫אקסל איינאר יורת'?‬
‫נכון, זה יורת'.‬
‫אתה מכיר אותו?‬
‫כן, ומאטסון.‬ ‫גם לי יש כיסא של ברונו מאטסון.‬
‫אתם יודעים איך הוא חשב על העיצוב?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫הוא ישב על תלולית שלג‬ ‫ועשה צורה עם התחת שלו.‬
‫אתה צוחק!‬
‫תבדקו את זה. זה תחת מושלם.‬
‫שטויות, הוא משקר. איך אתה יודע את זה?‬
‫לא, ברצינות, האמת שאספתי הרבה דברים יפים‬
‫שאנשים השאירו מאחור במהלך המלחמה.‬
‫כשכל זה ייגמר,‬ ‫אני רוצה לפתוח חנות ענתיקות.‬
‫חשבתי שהוא יתמקצע כשחקן הוקי קרח.‬
‫אני ארים את זה.‬
‫זה נקרא להיות גנב.‬ ‫-בוזז.‬
‫אחרי זה, לא יהיה לי כוח לגמר גביע סטנלי.‬
‫איך קוראים ללחם הזה?‬
‫אה… סקונס. קח עוד אחד.‬
‫זה באמת טעים. תודה.‬
‫מה קרה פה עכשיו?‬
‫פאק!‬
‫הוא פגע בי!‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫גראנוויק?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫נפצעת?‬
‫לא, זאת רק שריטה. היי!‬
‫זה בסדר.‬
‫טוראי ראשון קארימי, עבור. תענה, קארימי.‬
‫קארימי, כאן F-28. תענה, קארימי.‬
‫מי זאת? עבור.‬
‫אהרן, קצינת קשר, F-28. זהו את עצמכם. עבור.‬
‫מה הקשר שלך לקארימי? עבור.‬
‫אני החברה שלו. עבור.‬
‫טוראי ראשון קארימי לא יכול לדבר כרגע.‬
‫אני אודיע לו שהתקשרת. תודה.‬
‫מה המיקום שלכם? עבור.‬
‫אז הוא לא שיקר.‬
‫אין לנו מושג מי זאת הייתה.‬
‫שמעת בעצמך ש-F-28 הופצץ.‬
‫את יודעת בדיוק מי זאת הייתה.‬
‫מה זה משנה?‬
‫קחו מים ואוכל. נצא בעוד שלוש דקות.‬
‫קדימה.‬
‫סליחה.‬
‫תראה לי את זה.‬
‫לעזאזל…‬
‫אמרת שזאת רק שריטה.‬
‫מה?‬ ‫-אתה צריך לראות את הבחור השני.‬
‫אנחנו חייבים לעצור את הדימום.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אמרתי שזה בסדר.‬ ‫-מאליק, מספיק עם זה.‬
‫מספיק עם זה!‬
‫אתה צריך את זה לעצמך.‬ ‫גראנוויק, עזור לי לקום.‬
‫תן לי את הנשק שלי. תרים אותו.‬
‫אנחנו לא סרטן, חבר.‬
‫אנחנו נחש.‬
‫כמה מורפיום לקחת?‬
‫נחש.‬
‫הנחש שאוכל את עצמו.‬
‫והינה מגיע ראש הנחש.‬
‫מצאנו משהו.‬
‫במרחק כמה קילומטרים. תוכל לעשות את זה?‬
‫כמה קילומטרים?‬ ‫-כן.‬
‫זה בסדר.‬
‫תחילת הסוף.‬
‫מה?‬
‫גראנוויק, שים אותו שם.‬
‫הלכתי למקום כזה כשהייתי ילד.‬
‫אכלתי המון ממתקים, עד שהקאתי.‬
‫היי.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫מה?‬
‫ניקח את הספינה, אתה ואני. לאן תרצה ללכת?‬
‫בחייך, גראניס.‬
‫אנחנו צריכים לחלום על מנת לשרוד את זה.‬
‫לאן נלך?‬ ‫-אני רק רוצה לחזור הביתה.‬
‫לא נגיע לאודו לפני עלות השחר.‬
‫לא. לפחות לא איתו.‬
‫אפשר לבנות לו מזחלת.‬
‫ולמשוך אותו כמו צוות כלבים?‬
‫זה ייקח לפחות שבוע.‬
‫מה לגבי מכשיר הקשר?‬
‫אפשר להתקשר למישהו.‬
‫זה מסוכן מדי.‬ ‫-רק אנחנו והאויב פה.‬
‫צריך להגיע לאודו בהקדם האפשרי.‬ ‫-אי אפשר פשוט לעזוב אותו.‬
‫לא. נמצא מקום בטוח בשבילו.‬
‫נשאיר לו אוכל ומים,‬ ‫ונשלח מישהו שיביא אותו בהמשך.‬
‫כמה זמן זה ייקח?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫תירגע!‬
‫טוב, צריך לאבטח את הספינה.‬
‫אדה, תעלי כמה שיותר גבוה‬
‫ותבררי איפה אנחנו נמצאים.‬ ‫אני אטפל בסיפוני הרכב, וגראנוויק…‬
‫אני רוצה לדעת מה יש בפנים.‬ ‫-תניח את המכל.‬
‫תניח אותו!‬
‫אתה תירה בי?‬
‫גראנוויק, תניח אותו.‬
‫היי!‬ ‫-גראנוויק!‬
‫מה זה?‬
‫זה…‬
‫נגיף כלשהו.‬
‫נשק ביולוגי.‬
‫זהירות…‬
‫ראד אמר לנו מה זה.‬
‫תן לי את זה.‬
‫"סוף המלחמה."‬
‫זה לא סוף המלחמה.‬
‫זה הסוף של הכול.‬
‫הכול…‬
‫גראנוויק.‬
‫צריך לאבטח את הספינה.‬
‫קדימה.‬
‫זה בסדר, חבר.‬
‫בטוח?‬ ‫-כן, אני אישאר כאן. לך.‬
‫אני בסדר פה.‬
‫אחזור בקרוב.‬
‫קחי את עצמך בידיים!‬
‫פאק!‬
‫מאליק לא רצה להמשיך לאודו.‬
‫גם אני לא.‬
‫ראיתי אורות על הקרח.‬
‫אם הם שמעו את הירייה, הם יגיעו בקרוב.‬
‫כולם מתים, ולאף אחד לא אכפת.‬
‫בכלל לא אכפת לכם שמאליק התאבד.‬
‫זה מה שאתה חושב?‬
‫מה את עושה?‬ ‫-תישארו אם אתם רוצים, אבל אני ממשיכה.‬
‫לא אמות על הספינה הזאת.‬
‫אדה!‬
‫פאק!‬
‫שיט.‬
‫לא!‬
‫אדה!‬ ‫-חכה, עצור! הקרח לא מחזיק. עצור!‬
‫זרוק לי חבל.‬
‫תני לי את המכלים.‬
‫זרוק לי חבל!‬
‫גראנוויק, זרוק את החבל.‬
‫מוכנה?‬
‫אוקיי.‬
‫אפשר ללכת מסביב?‬
‫זה ממשיך עוד ועוד.‬
‫אנחנו צריכים לחצות.‬
‫חכו! תישכבו!‬
‫תירגע.‬
‫אנחנו נמשוך אותו.‬
‫תפסת?‬
‫תפסתי.‬
‫יופי. רדו!‬
‫ששש!‬
‫הם לא יורים עלינו.‬ ‫-ששש!‬
‫תמשיכו. קדימה, לזחול!‬
‫רדו!‬
‫גראנוויק, אתה מגיע אליהם?‬
‫אדה, תתכונני לחפות.‬
‫קיבלתי.‬
‫מטרה בודדת.‬
‫סקטור אלפא.‬
‫ארבע מאות חמישים מטר, 12 למעלה,‬
‫ארבע שמאלה.‬
‫אש כשאתה מוכן.‬
‫אש, גראנוויק!‬
‫אש!‬
‫אדה?‬
‫אז יריתי ביחיד שנשאר בחיים?‬
‫שני האחרים בטח כבר קפאו למוות.‬
‫אתם חושבים שגם את מאליק ימצאו ככה?‬
‫קפוא?‬
‫או שהחולדות יאכלו אותו קודם?‬
‫שכבתי בקבר המונים…‬
‫ליד…‬
‫אני אפילו לא זוכר את שמו.‬
‫היינו ביחד בגן.‬
‫חצי מהפרצוף שלו נורה.‬
‫האויב הכריח אותנו לחפור בעצמנו.‬
‫כשסיימנו, הם התחילו לירות.‬
‫הוא משך אותי למטה כשהוא נפל.‬
‫הם לא שמו לב שבי הם לא פגעו.‬
‫לקח לי כמה שעות לצאת מתחת לכל הגופות.‬
‫ואז ראיתי את החולדות.‬
‫מאות מהן.‬
‫הן בטח הריחו את הגופות.‬
‫יומיים אחר כך התגייסתי.‬
‫אבל אנחנו בדיוק כמוהם.‬
‫אני לא יודע,‬ ‫אולי החרא הזה שאנחנו סוחבים עוד יותר גרוע.‬
‫לא ככה?‬
‫אנחנו רק ממלאים פקודות.‬ ‫אנחנו מצייתים להוראות.‬
‫כמעט הגענו. אנחנו לא צריכים לדאוג לגבי זה.‬
‫זאת לא הבעיה שלנו.‬
‫כל מה שאני אומר,‬
‫את הופכת לסיבה כדי להמשיך.‬
‫נכון.‬
‫למה כל כך חשוב לך להגיע לאודו?‬
‫עכשיו,‬
‫כשאת כבר יודעת מה יש במכלים?‬
‫תישנו.‬
‫נתקדם לכיוון אודו לפני עלות השחר.‬
‫אימא.‬
‫אימא!‬
‫את צריכה להתעורר. הם באים.‬
‫אימא?‬
‫הם באים.‬
‫קום! ניילונד נעלם עם המכלים.‬
‫רימון יד, ואז תירה, אוקיי?‬
‫כמה הם?‬ ‫-לפחות עשרה. 50 מטר מכאן.‬
‫יש שניים בשעה עשר.‬
‫פגעת בהם?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫עוד רימון יד.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תירי! יש אחד בשעה תשע.‬
‫מחסנית!‬
‫נשארו שלוש יריות.‬
‫אלה חמשת הכדורים האחרונים שלי.‬ ‫-יש רימוני יד?‬
‫אחד.‬
‫מוכן?‬ ‫-כן.‬
‫נפגעת?‬ ‫-רימון יד! לא!‬
‫ניילונד!‬
‫עצור!‬
‫תן לי את המכלים!‬
‫ניילונד!‬
‫עצור!‬
‫חכי!‬
‫אל תירי.‬
‫-תן לי את המכלים.‬
‫אנחנו חייבים להשמיד אותם.‬ ‫-תן לי את המכלים!‬
‫נזרוק אותם לים. יש שם מים פתוחים.‬
‫תתהפך!‬
‫אדה…‬
‫אדה, אם הנגיף יתפשט בקרב הפליטים,‬
‫מיליונים ימותו,‬
‫בזמן שראד והאחרים יסתתרו בבונקרים שלהם.‬
‫עזוב אותי!‬
‫אדה!‬
‫תקשיבי לי.‬
‫זה לא נשק נגד האויב.‬
‫זה נשק נגד כולנו.‬
‫זה הסוף של הכול!‬
‫אדה!‬
‫תזרקי את המכלים!‬
‫אימא?‬
‫שלום?‬
‫ונ… וניה?‬
‫שלום?‬
‫זה הסוף של הכול.‬
‫השארת אותי מתחת לקרח.‬
‫אני חייבת להמשיך.‬
‫תראי, וניה.‬
‫סוסים.‬
‫סרטן…‬
‫שחור.‬
‫תהיי בשקט ואל תזוזי, אוקיי?‬
‫תסתכלי עליי. את מבינה?‬
‫אל תשמיעי צליל, אוקיי?‬
‫אוקיי, תסתכלי עליי. נמשיך לספור ביחד.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש…‬
‫תישארי רגועה.‬
‫תישארי בשקט. אפילו לא צליל. ששש!‬
‫החוצה!‬ ‫-לא!‬
‫אימא!‬ ‫-לא!‬
‫אימא!‬ ‫-וניה!‬
‫אימא!‬
‫סליחה!‬ ‫-לא! וניה!‬
‫עזוב אותי!‬
‫סליחה!‬
‫אימא, סליחה!‬
‫וניה…‬
‫לא. בזהירות.‬
‫אני פה כדי לעזור לך, קרולין.‬
‫היית במצב קשה כשמצאו אותך.‬
‫בזהירות.‬
‫איפה אני?‬
‫את באודו.‬
‫אף אחד לא אמר לך?‬
‫אודו.‬ ‫-תישארי רגועה.‬
‫ראיתם את הבת שלי?‬ ‫-נסי להירגע.‬
‫יש לך פצע ירי בבטן,‬ ‫ונאלצנו לקטוע לך שלוש אצבעות ברגליים.‬
‫תירגעי.‬
‫הם רוצים לראות אותך בהקדם האפשרי.‬
‫אוקיי?‬
‫הם? מי הם?‬
‫קרולין אדה.‬
‫מטסנוי לאודו על מחליקיים.‬
‫מרשים.‬
‫השלב הראשון של מבצע סרטן שחור הושלם.‬
‫ללא המאמצים שלכם, לא היינו כאן עכשיו.‬
‫אנחנו מוכנים להשיב מלחמה.‬
‫אנחנו נמחץ את האויב.‬
‫את מקודמת לדרגת סגן משנה.‬
‫עיטור העוז הלאומי,‬
‫ו…‬
‫עיטור כבוד.‬
‫אבל איפה הבת שלי?‬
‫וניה?‬
‫ראד אמר שהיא כאן.‬
‫אני… מוכנה לפגוש אותה עכשיו.‬
‫בהמשך.‬ ‫-לא.‬
‫לא, אני רוצה לראות אותה עכשיו.‬
‫היית זקוקה לכל טיפת מוטיבציה שם.‬
‫התקווה הזאת הביאה אותך עד לכאן.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת?‬ ‫-אני מצטערת, אדה,‬
‫אבל הבת שלך…‬
‫מעולם לא הייתה כאן.‬
‫איפה היא?!‬
‫תחזיקו אותה!‬
‫עזרו לאדמירלית.‬ ‫-אדמירלית, את בסדר?‬
‫הם יהרגו אותך.‬
‫היי!‬ ‫-איפה הילדה שלי?‬
‫תירגעי.‬
‫וניה…‬
‫איפה הילדה שלי?‬
‫היא לא פה.‬
‫איפה הילדה שלי?‬
‫אני אדאג שתקבלי משהו חזק נגד הכאבים.‬
‫את צריכה לנוח קצת. תני לגוף שלך להחלים.‬
‫אחרת את עלולה לאבד את האצבעות.‬
‫הינה, סיימנו.‬
‫צדקת.‬
‫אנחנו חייבים להשמיד את זה.‬
‫כבר קצת מאוחר מדי‬ ‫בשביל לרצות להציל את העולם, אדה.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫הייתה לנו הזדמנות על הקרח.‬
‫הם השתמשו בו?‬
‫בנגיף?‬
‫עדיין לא.‬
‫הם צריכים לערבב את כל הרכיבים.‬
‫להכין אותו.‬
‫לחמש אותו.‬
‫אסור לתת להם לעשות את זה.‬
‫יש לך תוכנית?‬
‫את פצועה.‬
‫אין לך נשק. אין לך כלום.‬
‫יש לי את אלה.‬
‫הם רואים בנו פאקינג גיבורים.‬
‫מי יעצור אותנו?‬
‫שני אנשים מול פאקינג צבא שלם?‬
‫מה יש לך להפסיד?‬
‫לאן תלך אחרי שהם ישחררו אותו?‬
‫כל האנשים שם…‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אם וניה…‬
‫אם וניה עדיין בחיים…‬
‫השמדת הנגיף היא הדבר היחיד‬ ‫שאני יכולה לעשות כדי להגן עליה.‬
‫אתה יודע איפה המעבדה?‬
‫לא.‬
‫טוראי ראשון.‬ ‫-כן.‬
‫"כן, סרן."‬
‫כן, סרן.‬
‫תראה לנו את הדרך למעבדה.‬
‫אה… סרן…‬ ‫-היי! אני צריך לחזור על עצמי?‬
‫לא, סרן, זה רק ש…‬ ‫-יופי. לווה אותנו לשם.‬
‫כן, סרן.‬
‫איזו קומה?‬ ‫-חמישית.‬
‫סרן, אתם צריכים אישור כניסה.‬
‫נכון. תודה, טוראי ראשון.‬
‫עמוד נוח.‬
‫את בסדר?‬
‫אדה.‬
‫שמעת מהם משהו?‬ ‫-לא.‬
‫סרן.‬
‫אין לכם אישור כניסה.‬ ‫-אתה יודע מי אנחנו?‬
‫ברור שאני יודע מי אתם.‬
‫תסתובבו ותחזרו לקומה שלכם.‬
‫מה השם והדרגה שלך?‬
‫קיבלתי פקודות.‬ ‫-מה השם שלך?‬
‫תתקשר ותבדוק לגביהם. שומר במינוס חמש…‬
‫רדו על הרצפה! על הברכיים!‬ ‫-תורידו מסכות!‬
‫איפה הנגיף?‬ ‫-מה?‬
‫איפה המכלים?‬
‫שם בפנים.‬ ‫-שקט!‬
‫תעני לי.‬
‫לא, לעולם לא.‬
‫אני אראה לכם.‬
‫קום.‬
‫תסתובב.‬
‫לך לאט.‬ ‫-אל תעשה את זה!‬
‫קדימה!‬ ‫-אל תעשה את זה!‬
‫אל…‬ ‫-שקט!‬
‫תשתקי!‬ ‫-בוגדים!‬
‫בוגדים!‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לשם.‬
‫קדימה!‬
‫לך אחורה!‬
‫לכו אחורה!‬
‫תישאר שם.‬
‫הם באים!‬
‫נפוצץ את זה.‬
‫יש לנו חמש שניות.‬
‫אתה מוכן?‬ ‫-לא!‬
‫היי!‬
‫אם תפוצצו אותו כאן, תזהמו את הבסיס.‬
‫אתם צריכים לצאת, להתרחק מאנשים.‬
‫איך? איך אנחנו יוצאים?‬
‫מה?‬ ‫-תענה לו!‬
‫האזעקה. אזעקת הפינוי.‬
‫תורידו את חליפות המגן שלכם.‬ ‫קדימה, תורידו אותן!‬
‫"פינוי בסיס.‬
‫על כל העובדים להגיע באופן מיידי להאנגר."‬
‫קדימה.‬
‫כולם החוצה!‬
‫זוזו. קדימה!‬
‫כמה זה רחוק?‬ ‫-עוד שתי קומות.‬
‫אני חושבת שהתפרים שלי נפתחו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫"פינוי בסיס.‬
‫על כל העובדים להגיע באופן מיידי להאנגר."‬
‫בוא נראה.‬
‫סליחה.‬
‫הייתי צריכה להבין.‬
‫אני… הם משקרים לגבי כל דבר.‬ ‫הם שיקרו לגבי וניה, לגבי החופש…‬
‫הדרך היחידה להיות חופשיים‬ ‫במלחמה המזדיינת הזאת‬
‫היא לסרב למלא את הפקודות שלהם.‬
‫לסרב לעשות את מה שהם אומרים.‬ ‫-כן.‬
‫בואי עכשיו.‬
‫קדימה.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫לכו להאנגר.‬
‫כמובן. אנחנו הולכים.‬
‫היא פשוט נפלה.‬
‫מהר יותר!‬
‫"פינוי בסיס.‬
‫על כל העובדים להגיע באופן מיידי להאנגר."‬
‫לך. אני אגיע אחר כך.‬
‫לא. נלך ביחד.‬
‫לך לתפוס מקומות על המסוק.‬
‫לך עכשיו!‬
‫אני אתפוס מקומות.‬
‫יש מקום לעוד שניים?‬
‫היא פצועה, היא צריכה מושב.‬
‫היא זקוקה לטיפול רפואי.‬
‫מצאנו אותה, משמאל לשער עשר. עבור.‬
‫עצרי! לא לזוז!‬
‫תראי את הידיים שלך!‬
‫איפה הם, אדה? איפה המכלים?‬
‫יש לה רימון יד! תתרחקו!‬ ‫-אחורה!‬
‫אחורה!‬
‫אנחנו יוצאים עכשיו.‬
‫אנחנו חייבים להמריא. בוא.‬
‫אל תעשי את זה, אדה.‬
‫נצרי את הרימון.‬
‫המלחמה תיגמר.‬
‫זה כל מה שאנחנו רוצים.‬
‫יש לנו הזדמנות להתחיל מחדש.‬
‫תקופת מעבר קצרה, ואז זה יסתיים.‬
‫אבל קודם הכול צריך להיגמר, נכון?‬
‫אנחנו באותו צד, אדה.‬
‫אדה.‬
‫אדה!‬
‫אל תעשי את זה, אדה!‬
‫תחשבי על הבת שלך.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬