Downloaded from YTS.MX
‫דיומדס!‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫״יכולות להיות נשים יפות ממך‬
‫אחרות חזקות יותר ממך‬
‫אולי הן קיימות בעולם‬
‫אבל את המלכה…״‬
‫המוזיקה נולדה איתי והולכת איתי.‬
‫אני חושב שהמחויבות שלי למדינה‬ ‫היא תרבותית ומוסרית, כי זה פולקלור.‬
‫״את המלכה‬
‫מלכה בלי אוצרות או אדמות‬
‫שלימדה אותי איך לחיות, לא יותר‬
‫בשלב זה בחיי‬
‫אני מצטער שבזבזתי את זמני…״‬
‫הכפלנו את כמות הצופים שהייתה לנו קודם.‬
‫נראה שאנשים מודעים יותר‬
‫לוויינאטו הזה שבא מהנשמה, שנוצר מהנשמה.‬
‫אלה המעריצים שלי!‬
‫שאלוהים יברך את כולכם!‬
‫- סרט תיעודי של NETFLIX -‬
‫המעריצים שלי משוגעים כמוני,‬ ‫אבל הם אנשים טובים.‬
‫התופעה המוזיקלית של דיומדס דיאס‬ ‫מורכבת מאוד,‬
‫כמו חייו של הזמר עצמו.‬
‫היום, הוא אחד מהאומנים‬ ‫הקולומביאניים הנמכרים ביותר.‬
‫לפני עשרים שנה,‬ ‫אף אחד לא היה שם גרוש אחד על העתיד שלו.‬
‫דיומדס לקח כל דבר שקרה לו והפך ממנו שיר.‬
‫כי הוא כתב על חוויות.‬
‫הבנת? הוויינאטו הוא כזה.‬
‫דיומדס היה גאון. אדם אינטליגנטי ביותר.‬ ‫אבל היית צריך לשמור עליו 24 שעות ביממה.‬
‫- סנטה מרטה‬ ‫בוגוטה -‬
‫עם דיומדס דיאס…‬
‫במשך 30 שנה בערך, עשיתי איתו סמים.‬
‫למה? כי דיומדס היה חיית מסיבות.‬
‫כמה שווה עכשיו הפה של דיומדס?‬
‫טוב, הכול ביחד…‬
‫סכום לא מבוטל.‬
‫בטח, כסף זה דבר טוב. זה כיף.‬
‫הולך טוב עם נשים.‬
‫כסף בטח.‬
‫זה גבר ששר נהדר,‬
‫אז בטח יש לו רגשות טובים.‬ ‫הוא היה יפה מאוד.‬
‫בגלל שאין לי אותה כתובה‬
‫אספר לכם אותה, רבותיי‬
‫אספר לכם את הביוגרפיה שלי‬
‫מילדות ועד היום…״‬
‫איזה יופי.‬
‫טוב, תמיד אהבתי לגלות חיבה לאנשים,‬ ‫ונתתי הרבה כבוד לנשים.‬
‫אף פעם לא שיחקתי בהן. להפך.‬
‫אני ניהלתי את מועדון המעריצים שלו.‬
‫הייתי כמו סנדק בשבילו, כבר 50 שנה.‬
‫כולם אומרים, ״חיימיטו, אתה הסנדק״.‬
‫״חיימיטו, אתה…״‬
‫כן, בהחלט!‬
‫דיומדס, היו לך פעם נקיפות מצפון‬ ‫אחרי שפגעת במעריץ?‬
‫יש איזה סיפור שאתה זוכר?‬
‫בטח שכן.‬
‫אין דבר מסוכן יותר ממעריץ ממורמר.‬
‫זה ברור כשמש.‬
‫דוריס אדריאנה…‬
‫הייתה חברה של כולנו, כל הלהקה.‬
‫ראיתי אותה באולפן,‬
‫והיא התקרבה אליי,‬
‫כאילו חיפשה להתקרב לדיומדס.‬
‫עוד מעריצה.‬
‫אחת מני רבים.‬
‫לכל המעריצים שלי!‬
‫שהם שלי, ואף אחד לא ייקח לי אותם!‬
‫ודיומדס אמר לי,‬ ‫״יהיו לי בעיות עם דוריס אדריאנה״.‬
‫״אבל אל תדאג.״‬
‫אמרתי לו ״גבר, תיזהר״.‬
‫הרגעים הרעים בחיים… אתה רוצה למחוק אותם.‬
‫למרות נסיבות מותה המוזרות‬
‫של ידידה של דיומדס דיאס,‬
‫אשר הזמר מעורב בהן,‬
‫הוא משיק הערב בוואיידופר את אלבומו החדש,‬ ‫הקרוי ״הביוגרפיה שלי״.‬
‫מכל הלב,‬
‫לכל קולומביה,‬
‫לכל המעריצים שלי…‬
‫הקלטתי את האלבום הזה בהנאה רבה,‬
‫עם מסר של אהבה ושלום לכולם.‬
‫המשכנו לנגן כרגיל.‬
‫אבל הם קישרו אותו לזה.‬
‫מזה חמישה חודשים,‬
‫דיומדס דיאס נמלט מן החוק.‬
‫באוגוסט הוא נעלם, ומקום הימצאו אינו ידוע.‬
‫אתם עומדים מאחורי ההאשמה שלכם?‬
‫גם עכשיו, אנחנו תולים‬ ‫את האחריות באדון דיומדס דיאס.‬
‫אז כיצד אתה מסביר‬ ‫שאחותך מתה כתוצאה ממנת־יתר?‬
‫פשוט מאוד, רצחו אותה.‬
‫הם רצו להכניס את אבא שלי לכלא.‬
‫רצו להכניס אותו לתוך תא.‬
‫אבא שלי, מתוך הגנה עצמית,‬
‫ברח.‬
‫זה היה רגע קריטי מאוד.‬
‫דיומדס נשאר לבד.‬
‫הוא בא אליי כדי לבכות.‬
‫״לא, אבא. אל תדאג.״‬
‫״אלוהים בוחן אותך,‬
‫כדי שתצא מפה גדול כמו שתמיד היית.״‬
‫״אנחנו מאמינים בך, שאתה חף מפשע, אבא.״‬
‫- הילדים איתך, דיומדס -‬
‫הוא זכאי! דיומדס זכאי!‬
‫- אגן על הצ׳יף עד המוות -‬
‫בעולם המוזיקה לא מדברים על שום נושא אחר.‬
‫אנחנו, המעריצים, קיבלנו אותו,‬
‫ותמכנו בו,‬
‫שידע שהוא לא לבד.‬
‫למרות ששם, בעיר הבירה,‬
‫שאלו ״איך הם מסוגלים לתמוך ברוצח״.‬
‫כי הוא היה הזמר שלנו.‬
‫האליל שלנו.‬
‫אליל? אליל זה אלוהים.‬
‫- מאמינים בחפותך -‬
‫בראיון ראשון אחרי מותה‬ ‫של דוריס אדריאנה ניניו,‬
‫דיומדס חזר ואמר שאדריאנה יצא מחדרו בחיים.‬
‫מחוץ לדלת החדר שלי, אני לא יודע מה קורה.‬
‫אילו ידעתי משהו, לא הייתי נותן שזה יקרה.‬
‫כן?‬
‫אילו הבחורה הזאת, עליה השלום,‬
‫הייתה חוטפת התקף פרכוסים מולי,‬
‫הייתי עוזר לה תכף ומיד.‬
‫הייתי לוקח אותה לבית החולים בעצמי.‬
‫אני. כזה הוא דיומדס דיאס.‬
‫תכננו את הדברים כל כך טוב ש…‬
‫זה היה יכול להיות הפשע המושלם.‬
‫רצו לחסל את דיומדס דיאס. זה ברור.‬
‫- אצטדיון ליינדה ויינאטה‬ ‫ואיידופר -‬
‫כן, דאגנו.‬
‫באותו רגע, הוא כבר לא היה אותו דיומדס.‬
‫האיש שאני הכרתי‬
‫היה אדם צנוע.‬
‫אדם כן.‬
‫אדם שחי בשביל עצמו ובשביל המשפחה שלו.‬
‫״הפצע שאני תמיד נושא בנשמתי…״‬
‫- לה חונטה, גואחירה -‬
‫״…לא מגליד‬
‫הצער מותיר בי סימן בלתי נמנע‬
‫כי אין לו סוף‬
‫הייתי רוצה לעוף רחוק מאוד‬
‫בלי כיוון…״‬
‫דיומדס היה איכר‬
‫שאלוהים‬
‫בירך אותו בכישרון‬
‫אני זוכר שכשהייתי בן חמש או שש,‬
‫הרבה נגנאקורדיון היו עוברים פה.‬
‫אני אומר שזה קיים בסביבה.‬
‫- מרסיאנו מרטינס‬ ‫מלחין -‬
‫בכל כפר, בכל עיר, בכל מדינה,‬
‫יש מנהגים שונים.‬
‫כאן, המלודיות זורמות.‬
‫הם כותבים שירים, והילדים אחריהם.‬
‫שם הוא צבר את העושר המוזיקלי שלו,‬
‫מילדות.‬
‫״התחלתי לנתח‬
‫איך מתחילים שיר ויינאטו‬
‫והצלחתי להבין‬
‫שצריך להיוולד עם רגש…״‬
‫הכרתי את דיומדס בבית שלי.‬
‫הוא בא, התיישב, והתחיל לשיר.‬
‫אבא שלי היה שם, ובא מיד.‬
‫הוא אמר, ״בן של מי אתה״?‬
‫הוא אמר, ״של פלוני ואלמונית״.‬ ‫״כמובן!״ ומיד חיבק אותו.‬
‫״לכן הוא שר יפה כל כך! כמובן!״‬
‫הוא קיבל את זה בתורשה מסבא שלו.‬
‫לפניי, היו זמרים נודדים.‬
‫יש לנו,‬
‫באזורים שונים במדינה,‬
‫סוגים שונים של מוזיקה.‬
‫בצפון קולומביה,‬
‫יש לנו את המלכה,‬
‫שהיא הקומביה.‬
‫ויינאטו הוא סוג של מוזיקה פולקלורית‬
‫שזוכה לכבוד רב,‬
‫מפני שזו מסורת עתיקה.‬
‫היא כבר הייתה כאן כשקולומבוס הגיע.‬
‫זה אח של סגנון הקומביה.‬
‫לשניהם אותם השורשים.‬
‫כשהגיע האקורדיון, צירפו אותו לסגנון הקיים,‬
‫וזה בהחלט העשיר אותו.‬
‫״רבותיי, באתי לספר לכם‬
‫יש כישוף חדש בסוואנה‬
‫רבותיי, באתי לספר לכם‬
‫יש כישוף חדש בסוואנה‬
‫הולכים מראש למקומו האלה‬
‫שם האלה מוכתרת…״‬
‫אני קורא להן ״שושלות״,‬
‫מפני שהן ממשיכות, מהמאה ה־19 ועד היום.‬
‫אחת מהן, שושלת מאסטרה…‬
‫אני יכול לדבר במשך חצי שעה בלי הפסקה‬
‫ולמנות את שמות הנגנים, המלחינים,‬
‫נגני האקורדיון וכותבי השירים‬ ‫מהשושלת הראשית הזאת,‬
‫שדיומדס היה שייך לה.‬
‫כלומר, לא במקרה דיומדס היה מה שהיה.‬
‫״באתי מעבר עצוב‬
‫מעבר אפל שגרם לי צער‬
‫באתי לחפש את האור‬
‫שיאיר את נשמתי‬
‫ומצאתי אותו בעינייך…״‬
‫כשהייתה מסיבה,‬
‫וראו שדיומדס מגיע,‬ ‫היו עוצרים את המסיבה.‬
‫״הנה הוא בא, התיש.״‬
‫הוא היה יותר כמו משורר.‬
‫למשל…‬
‫״אשיר לכם בית‬
‫הגרון שלי לא מתעייף‬
‫אני שמח מאוד‬
‫כך אומר פרדי פרלטה.״‬
‫היה כותב שירים בחסד.‬
‫הוא היה צריך להישאר פה ולשיר לנו,‬ ‫בלי שאף אחד יכיר אותו.‬
‫הוא הגיע לוואיידופר עם נעליים קרועות.‬
‫כן?‬
‫איכר ממש.‬
‫- ואיידופר, קולומביה -‬
‫ואיידופר נחשבת בירת הוויינאטו העולמית.‬
‫שוב כאן בוואיידופר.‬
‫״הכלב ניגן בפסנתר‬
‫והחתול בכינור‬
‫ראית גם עכבר רוקד‬
‫עם הבת של הדורבן…״‬
‫- ואיידופר -‬
‫״היי, זקן עצלן, רומיאו!״‬
‫״רדיו גואטפורי״ הייתה תחנת הרדיו השלטת.‬
‫אני חושב שהיא עדיין שולטת.‬
‫הגיע בחור צעיר.‬
‫״אתה דיומדס?״‬
‫״כן, הרגע הקלטתי את התקליט הזה.״‬
‫ונתנו לו אופניים.‬
‫״קח ותחלק מכתבים.״‬
‫הוא לא עלה על אופניים מימיו.‬
‫אז הוא היה יוצא על האופניים‬
‫ומשאיר אותם בצד.‬
‫הייתי עובד ברגל, כולי מזיע,‬
‫אבל הכול אפשרי.‬
‫התחבבתי על כולם בוואיידופר,‬
‫על כל אנשי הרדיו,‬
‫שהיום הם חברים טובים שלי.‬
‫אבל עשיתי את זה רק‬ ‫כדי שישמיעו את התקליט שלי.‬
‫כאן ברדיו גואטפורי, קול חדש.‬
‫רפאל אורוסקו מבצע את הלהיט ״אהבת חיי״,‬
‫פרי עטו של דיומדס דיאס.‬
‫״בחורף, ההרים‬
‫פסגותיהם מכוסות עננים‬
‫והסוואנה מוריקה…״‬
‫התקשרתי אליו ואמרתי לו ״גבר,‬
‫דיומדס, אני אמיליו אוביידו.‬
‫אני מארגן רשימת שירים,‬
‫כי אני בהקלטות עם רפאל אורוסקו״.‬
‫״מאסטרו! תודה רבה לך על העזרה.‬
‫אני רוצה להתקדם.‬
‫אנשים הקליטו אותי, אבל זה לא הלך.‬
‫יש לי שירים יפים.‬
‫אתן לך כמה שתרצה.״‬
‫״טוב.״‬
‫״זה נקרא ׳אהבת חיי׳.״‬
‫״יופי, גבר. איך הולך השיר?״‬
‫״מוקדם בבוקר, אני רואה את השחר‬
‫והשמש שוב מחממת…״‬
‫כשאמרתי לו,‬ ‫״דיומדס, אנחנו נקליט שיר״,‬
‫הוא כמעט מת מרוב אושר.‬
‫״איזה יופי, גבר!״‬
‫הוא התקשר לרפאל.‬
‫״רפא, בוא הנה.‬
‫נמסור ד״ש לדיומדס.‬
‫תגיד, ׳לדיומדס דיאס,‬ ‫הצ׳יף של לה חונטה׳.״‬
‫ומאז הוא היה ״הצ׳יף של לה חונטה״.‬
‫הצ׳יף של לה חונטה,‬
‫דיומדס דיאס!‬
‫תוך זמן קצר,‬
‫כבר היה לו חוזה עם אל דבה לופס ו־CBS.‬
‫הייתי בהקלטות,‬
‫שם ב־CBS, היום ״סוני מיוזיק״.‬
‫הוא הקליט שלושה שירים שמיד נהיו להיטים.‬
‫זה היה מטורף.‬
‫״אני שר מהנשמה‬
‫לאותה שחרחורת יפה‬
‫מהחלון שצבעו חום‬
‫שם ישנה אהובתי…״‬
‫את השיר הזה כתבתי לאשתי, פטריסיה.‬
‫״החלון בצבע חום״.‬
‫פעם ירו בי דרך החלון הזה.‬
‫למה?‬ ‫-בגלל שאהבתי אותה.‬
‫אבל אף אחד לא חשב‬ ‫על דיומדס דיאס ולא סמך עליו.‬
‫שם התחילה הקריירה של דיומדס.‬
‫הוא שיתף פעולה עם אצ׳ו מנדוסה,‬
‫וזה היה להיט ענק.‬
‫דיומדס התחיל להפיץ‬ ‫את הוויינאטו בכל המדינה,‬
‫וגם חברת התקליטים שלו‬ ‫פצחה בקמפיין קידום גדול‬
‫סביב התקליטים שהוא יצר.‬
‫״שימו לב לפרודיה שהולכת כך‬
‫כל העבודה שעשיתי‬
‫זה הכול בשבילך‬
‫לך יש את הזכות‬
‫הכול בשבילך‬
‫מה שאני שומר כאן בחזה‬
‫זה הכול בשבילך‬
‫האהבה שהיא הכי גדולה…״‬
‫עם קולצ׳ו, הלהקה הייתה מסורתית מאוד.‬
‫אז דיומדס אמר לי,‬ ‫״אני רוצה להוסיף להרכב משהו מסחרי יותר״.‬
‫ואני אוהב את הצליל של קוצ׳ה.‬
‫דם חדש.‬
‫המחוות, הנפנופים…‬
‫כל מה שדיומדס עשה היה מסחרי.‬
‫אחרים שרו יותר יפה.‬
‫למשל רפאל אורוסקו,‬
‫שהיה לו קול טוב יותר.‬
‫באותה תקופה, הייתה ביניהם תחרות.‬
‫כשהם הופיעו על הבמה, הם נראו כמו אויבים.‬
‫הם יכלו להגיד ״אני אוהב אותך מאוד״,‬ ‫אבל תמיד הייתה ביניהם קנאה מוזיקלית.‬
‫דיומדס היה כפרי יותר.‬
‫פרובינציאלי.‬
‫היו לו שיניים חסרות, עין עצלה,‬ ‫חסר השכלה, חסר תרבות…‬
‫היו לו כל הנתונים כדי להיכשל.‬
‫אחרים היו טכניים יותר,‬
‫לבושים יפה ממנו,‬
‫הייתה להם תאורה שונה מזו של דיומדס…‬
‫״די כבר עם זה‬
‫הכעס הזה‬
‫אני אוהב אותך‬
‫עם כל הנשמה…״‬
‫וזה היתרון שהיה להם על פנינו.‬
‫אבל בזכות העבודה הקשה,‬
‫החזרות,‬
‫והמאמצים הרבים שהשקיע,‬
‫הוא הצליח להיות זמר מקורי מאוד.‬
‫זה שיצר את הקשר הכי אמיץ עם הקהל,‬
‫שהביע את מה שהוא הרגיש, וזה מה שהקהל אהב.‬
‫הוא היה עולה לבמה ומשתנה לגמרי.‬
‫הוא לא היה דומה לאף אחד.‬
‫הוא וקוצ׳ה הקליטו שלושה אלבומים ביחד,‬
‫אבל הגיע רגע השינוי.‬
‫״את מי אנחנו מחפשים?״‬
‫ואמרתי, ״חואנצ׳ו רויס‬ ‫עזב את חורחה אוניאטה. בוא נמצא אותו״.‬
‫- פסטיבל הוויינאטו ה־24‬ ‫חואנצ׳ו רויס -‬
‫חואנצ׳ו רויס היה יוצא דופן.‬
‫חואנצ׳ו רויס הוא אומן.‬
‫לפעמים הוא שם, עם האקורדיון, ואני כאן,‬
‫אז אני עושה לו סימן. למשל, כדי שינגן‬ ‫את ״הסינית״, אני עושה לו ככה.‬
‫אנחנו מתקשרים באמצעות סימנים.‬
‫אם אנחנו מדברים על ״היונה המעופפת״,‬ ‫הוא עושה ככה…‬
‫בשביל ״יפה״, הוא עושה…‬
‫״היונה המעופפת״,‬
‫או למשל, ״הנשיקה״.‬
‫אם אנחנו מדברים על…‬
‫למשל, ״גשם קיץ״,‬
‫הוא עושה לי סימן כזה.‬
‫הבנת?‬
‫״כבר אין לי צער וסבל‬
‫הם נעלמו כמו רוח הוריקן‬
‫והצער שבער לי בחזה‬
‫הצער והסבל נגמרו‬
‫לא נשארו אפילו זיכרונות‬
‫ואם הם באים, הם גשמי קיץ‬
‫אני שר‬
‫אני צוחק‬
‫אני חולם‬
‫וחי בשמחה…״‬
‫אז התחילה התקופה הגדולה של דיומדס.‬
‫הוא נהיה אליל,‬
‫ואנשים התחילו להרגיש‬ ‫שדיומדס הוא הכי גדול שיש.‬
‫לאן שהוא לא הגיע, אנשים השתגעו.‬
‫דיומדס!‬
‫״למה את רוצה להאשים אותי?‬
‫אילו היית במקומי, כמו מים לצמא‬
‫את כבר לא זוכרת‬
‫שהרגשתי שאני עומד למות‬
‫בלי דבש נשיקותייך?‬
‫אבל כשראיתי אותך עוזבת…״‬
‫כשדיומדס עלה לבמה, זה היה טירוף.‬
‫ילדים, מבוגרים, נשים, גברים,‬
‫כולם השתגעו על דיומדס.‬
‫כולם ככה, בפה פעור. ככה זה היה.‬
‫הצלחה מוחלטת.‬
‫שירים שהיו להיטים ברדיו,‬
‫שמכרו המון אלבומים.‬
‫וכמובן, ״סוני״ ניצלו את זה‬
‫כדי להפוך אותו לאומן המוזיקה החשוב ביותר‬
‫בקולומביה.‬
‫״היי!‬
‫אני מרגיש שיש לי מזל שאני קולומביאני‬
‫אני אומר את זה בגאווה‬
‫אני קולומביאני‬
‫חואנצ׳ו!״‬
‫- מונדיאל 1994 -‬
‫להוציא, בזמן המונדיאל,‬
‫שיר עם דיומדס דיאס…‬
‫זאת הייתה הפריצה הגדולה של דיומדס דיאס,‬
‫בכל קולומביה.‬
‫כל חייו, דיומדס דיאס היה הנמכר מכולם.‬
‫דיסקים של דיומדס נחטפו כמו לחמניות חמות.‬
‫כולם ידעו שב־26 במאי,‬
‫יום ההולדת של דיומדס, הדיסק שלו יצא.‬
‫הסנדלר, הרוכל, חסכו כסף,‬
‫צירפו פסו לפסו,‬
‫וחיכו ליום שבו יצא הדיסק של דיומדס,‬ ‫כדי לקנות אותו.‬
‫כשהאלבום יצא,‬
‫כבר נמכרו קלטות, כמובן, באיכות נמוכה מאוד.‬
‫העותקים הפיראטיים היו עסק גדול,‬
‫וזאת הייתה מאפיה חזקה מאוד.‬
‫האירוע המוזיקלי, הצ׳יף של לה חונטה.‬
‫האבא של הזמרים.‬
‫בשביל חובבי הוויינאטו, דיומדס היה אל.‬
‫תודה!‬
‫תודה, אנשים שלי!‬
‫דיומדס היה אומן מאוד מקורי.‬
‫מאוד הוא.‬
‫היו לו כל התנאים כדי להיות כוכב־על.‬
‫איזה כיף!‬
‫- ארנסטו סמפר‬ ‫נשיא קולומביה 1994-1998 -‬
‫אבל הייתה לדיומדס קפיצה מבחינת האיכות,‬
‫והוא לקח את הוויינאטו לכל פינה,‬
‫ויצר קשר ישיר עם הקהל.‬
‫זה מה שהרגשתי בהופעה האחרונה שלי בקמפיין.‬
‫אני אחזור‬
‫על ההישג של נבחרת קולומביה,‬
‫ואנחנו נכניס חמישה גולים‬
‫לעוני בקולומביה!‬
‫בחוף הקריבי של קולומביה,‬
‫מי שלא יכול לשיר ויינאטו,‬
‫אין לו שום עתיד בפוליטיקה.‬
‫באותו רגע הגיע דיומדס,‬
‫ואמרתי לדיומדס,‬ ‫״הגעת מאוחר. האנשים עצובים״.‬
‫אז הוא אמר לי, ״תראה, סמפר,‬
‫אם לא תעלה לבמה הזאת,‬
‫אאלץ לקחת ממך את 60,000 הקולות‬
‫שמחכים לך שם, ומחכים גם לי.‬
‫אז תעלה לבמה אם אתה לא רוצה לאבד אותם״.‬
‫מחיאות כפיים!‬
‫שמחת הוויינאטו!‬
‫ההתלהבות של תושבי ברנקייה!‬
‫החבר שלי היה יכול להגיע יותר רחוק.‬
‫הרבה יותר רחוק.‬
‫- רובן אראוחו‬ ‫חבר -‬
‫לא היה לו אכפת מכסף.‬
‫הוא בא הנה עם ערימות של כסף,‬
‫ומחלק במתנה לכולם.‬
‫לכן, כרגע, דיומדס הוא ״עשיר עני״.‬
‫למה? כי הוא נותן הכול במתנה.‬
‫הוא נתן לכולם.‬
‫החבר שלי, כרגע,‬ ‫מבזבז בערך מיליון פסו ביום.‬
‫- רפאל סנטוס‬ ‫בנו -‬
‫ובאותה תקופה התחילה‬
‫שאבא שלי התחיל להיות שווה כסף גדול.‬
‫…תקליט פלטינה מרובע‬
‫על מכירות האלבום שלך, ״טיטולו דה אמור״.‬
‫הזמר הקולומביאני הראשון שגבה‬ ‫מיליון דולר על הופעה היה דיומדס דיאס.‬
‫שקים של כסף, אחי.‬
‫מזוודות של כסף הגיעו לבית שלי.‬
‫עדיין כואב לך?‬
‫עד הסוף. ככה.‬
‫דיומדס, מאיפה בא לך הרעיון‬ ‫לשים יהלום בשן?‬
‫הרעיון נולד מזמן.‬
‫כמעט מילדות.‬
‫אבל זה לא בשביל להשוויץ.‬
‫אני פשוט רוצה שהקול שלי יבריק,‬
‫שהשירה שלי תבריק כמו היהלום שלי.‬
‫וגם, אם הכסף שלי יושב בבנק,‬ ‫במה זה עוזר לי?‬
‫עדיף שיהיה בפה שלי, כי שם הרווחתי אותו,‬
‫וככה המעריצים שלי רואים אותו כל יום.‬
‫ואני שמח.‬
‫חוץ מזה, אין לי כאבי שיניים.‬
‫״קווצת שיער מקשטת את גופי‬
‫קווצת שיער מקשטת את נשמתי‬
‫הביטי, השערה הלבנה הראשונה שלי‬
‫חדשות על זקנתי‬
‫אני יודע שכשרפאל סנטוס רואה אותי‬
‫מלא בנעורים, הוא אומר לאימא שלו‬
‫׳תראי, לאבא יש שערות שיבה׳‬
‫אני לא יודע אם היא מאמינה לו…״‬
‫כשהוא כבר נהיה פופולרי,‬
‫דיומדס עורר המון התעניינות‬ ‫אצל סוחרי הסמים.‬
‫חצי קולומביה יכלה להיות שלו,‬
‫כמו שאומרים,‬
‫כי המאפיונרים הציעו לו‬ ‫מיליונים על גבי מיליונים,‬
‫ממש מולי.‬
‫כי בשבילם, זאת הייתה גאווה.‬
‫והאנשים האלה, למה הם חיפשו אותו?‬ ‫בגלל שהוא היה במודה.‬
‫דיומדס משך את תשומת לבם‬
‫מפני שהוא היה האיש המושלם.‬
‫ואם הוא היה מסרב להם,‬
‫הוא לא היה מאריך ימים.‬
‫נסענו להופיע‬ ‫אצל דון מיגל רודריגס אורחואלה,‬
‫בחתונה השנייה שלו, בקאלי.‬
‫הוא עלה לבמה לשיר, ובאה הכלה‬ ‫וביקשה ממנו שישיר את ״הקדוש הנבגד״.‬
‫והוא אמר,‬
‫״לא, אני לא שר מוזיקה כזאת.‬ ‫המוזיקה שלי היא אחרת״.‬
‫יצאנו משם בשבע וחצי בבוקר.‬
‫״תגידו לאדון מרטינס סולטה‬
‫ולבחורה גלדיס שאני עובר‬
‫באוקטובר לא באתי למסיבה‬
‫אבל עכשיו, בנובמבר, אני משמח אותם‬
‫באוקטובר לא באתי למסיבה‬ ‫אבל עכשיו, בנובמבר, אני משמח אותם…״‬
‫החלק הלא נעים היה‬ ‫ההתערבות של סוחרי הסמים במוזיקה.‬
‫והוויינאטו לא היה חסין בפני זה.‬
‫נכנס המון כסף, קודם כול ללה גואחירה,‬
‫מסוחרי הסמים.‬
‫היינו יוצאים לנגן שם.‬ ‫דיומדס אהב לעשות את זה.‬
‫דיומדס, ולא רק דיומדס,‬ ‫אלא כולם בדור ההוא,‬
‫גדלו בדיוק ברגע הזה.‬
‫היינו בתחילתה של תקופה,‬
‫שהייתה תקופת שחיתות הסמים וטרור הסמים,‬
‫התקופה של פבלו אסקובר.‬
‫לכסף שלי אין קשר לסחר בסמים.‬
‫אז מאיפה הכסף?‬
‫באנטיוקיה, כולם יודעים על ההשקעות‬
‫בתחומי התעשייה, גידול הבקר, והבניין.‬
‫קרטלי הסמים,‬
‫במשך זמן רב, ניהלו את העניינים.‬
‫- הנשיא סמפר‬ ‫תכניס נוקאאוט לעוני -‬
‫הקרטל של קאלי תרם מיליונים רבים‬
‫לקמפיין של ארנסטו סמפר.‬
‫ידם הייתה בכול.‬
‫בכלכלה, בכדורגל,‬
‫בפוליטיקה.‬
‫סוחרי הסמים היו נוכחים בכל העסקים החוקיים,‬
‫ובמובנים מסוימים, הם גם יצרו תרבות,‬
‫תרבות של סחר בסמים.‬
‫סמכנו עליהם, והם שילמו לנו היטב.‬
‫פעם, הייתה לנו הופעה.‬
‫לפני שהתחלנו לנגן, הגיע דיומדס.‬
‫״חבר, יש לי פה בני דודים ש…‬
‫יש להם אבקה נגד עייפות.‬
‫אתה לא משתכר, לא שום דבר.‬
‫קדימה!״‬ ‫״טוב, קדימה!״‬
‫נעלמו לי כל הכאבים שהיו לי.‬
‫ודיומדס, גם הוא…‬
‫״חבר, תראה! תראה איך זה עובד!״‬
‫טוב, מאז…‬
‫התחלנו להשתמש בקוקאין.‬
‫״עולם החופים״.‬
‫תכף נשוב.‬
‫לראשונה בתולדות המוזיקה, בארצות הברית,‬
‫אנו מציגים את אחד הגדולים‬ ‫מחופיה הצפוניים של קולומביה.‬
‫הוא נכנס לארה״ב בדלת הראשית.‬
‫הוא הצליח בניו יורק כמו האלים.‬
‫עשינו סיבוב הופעות בארה״ב‬
‫במשך חודש וחצי.‬
‫הקופה ריקה!‬
‫תיתן לי שני דולר?‬ ‫-50 סנט.‬
‫לא, גבר! העיוור מושפל היום.‬
‫המנצח היחיד זה אני!‬
‫זה היה מסע של שמחה, של בזבוזים,‬
‫של סמים, של הרבה דברים.‬
‫בהרבה מקומות.‬
‫- ניו יורק‬ ‫יולי 1995 -‬
‫למשל, במדיסון סקוור גרדן במנהטן.‬
‫אחרי זה, ביום רביעי,‬ ‫היינו צריכים להופיע במרקאיבו,‬
‫לסוחרי סמים.‬
‫נסענו,‬
‫ודיומדס חגג,‬
‫ודיומדס לא היה מסוגל לנגן.‬
‫רק רגע.‬
‫הטייס היה מבוקש ע״י ה־DEA,‬
‫ורישיון הטיס שלו נשלל.‬
‫זה היה סימן לבאות.‬
‫באמצע הדרך,‬
‫המטוס צלל קצת.‬
‫נכנס לי לראש שעומד לקרות לנו משהו.‬
‫כשביקשו רשות לנחות בשדה התעופה אל טיגרה,‬ ‫לא קיבלו תשובה.‬
‫הכנף השמאלית התנגשה בעמוד חשמל.‬
‫המטוס צלל,‬
‫והתבקע לשניים.‬
‫בבית החולים,‬
‫חואנצ׳ו מת.‬
‫האירוניה הייתה נוראה.‬
‫חודש וחמישה ימים לפני מותו הטרגי,‬
‫חואנצ׳ו רויס חי את רגע השיא של חייו:‬
‫יום נישואיו לג׳ני דרייקס‬
‫בכנסיית סן פבלו אפוסטול במונטרייה.‬
‫במועדון מונטרייה,‬
‫הופיע האיש שהלחיץ את כולם.‬
‫חברו, דיומדס דיאס.‬
‫זה השפיע עליו מאוד.‬
‫דיומדס התחיל לשתות למשך תקופה.‬
‫אין לי מילים.‬
‫מכל הדברים שאני אומר לו,‬
‫אני חושב שהחשוב ביותר הוא שישמור על עצמו,‬
‫ושידע מי הוא באמת.‬
‫אבא נהיה כזה ממוסחר‬
‫שלא נשאר לו זמן אפילו לעצמו.‬
‫הוא לא נח.‬
‫הוא היה מתחיל בחמישי, שישי, שבת, ראשון,‬
‫ואם בשני היה חג, הוא היה מופיע גם.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫אבא כבר לא היה מסוגל להיות בבית.‬
‫הוא היה אומר לי ״חיימיטו,‬ ‫תעיר אותי , שאתעורר״.‬
‫כי כדי להעיר אותו.‬ ‫היית צריך להתחיל שלוש שעות קודם,‬
‫כי הוא לא היה קם.‬
‫הוא היה מגיע מאוחר למסיבה.‬
‫החטא כבר היה בכל מקום.‬
‫קוקאין.‬ ‫-משחת קוקאין וקוקאין.‬
‫כולם!‬
‫בעיני העולם, וכולם יודעים את זה,‬
‫דיומדס לא היה האדם הכי ממושמע.‬
‫בדרך כלל,‬ ‫כשהיה יוצא אלבום של דיומדס דיאס,‬
‫היו אנשים ברקע, ״אנשי מסיבות״.‬
‫הם רצו להיות איתו באותו יום,‬
‫לשתות רום ולבלות איתו גם.‬
‫לגברים הקנאים, כשאני קורץ לחברה שלכם,‬
‫אל תתעצבנו. זה סתם כדי להראות חיבה.‬
‫אנשים התחיל…‬
‫לשבור הכול. חלונות, בקבוקים…‬
‫בלגן מוחלט.‬
‫״כואב לי להגיד את זה היום‬
‫לילה אחד כאן בוולנסיה‬
‫חואנצ׳ו רויס אמר שלום…״‬
‫הופה!‬
‫להירגע!‬
‫אני מזהיר את אותם אנשים שהולכים מכות‬
‫שמסיבה בלי מכות היא לא מסיבה,‬
‫אבל אל תיתנו לרגש לסחוף אתכם.‬
‫ותזכרו שישו בן 1997 שנים.‬
‫אגיד לך משהו על משחת קוקאין.‬
‫אם אתה מנסה את זה ואוהב את זה,‬
‫זה לוקח אותך ל…‬
‫לחיים של אומללות.‬
‫משחת הקוקאין הייתה באופנה.‬
‫כולם רצו לנסות את זה ולראות איך זה.‬
‫אבל החולשה של דיומדס הייתה נשים.‬
‫יום אחד הוא אמר לי ״חבר,‬
‫בוא נחשב כמה ילדים יש לי״.‬
‫״אה, והילד ההוא שנולד לך שם… נכון.‬
‫ועוד אחד שם…‬
‫וגם את ההוא, אל תשכח.״‬
‫בסוף הגענו ל־35 ילדים.‬
‫לדעתי היו לו בערך 70.‬
‫לאן שהבנאדם לא הגיע,‬
‫היו לו נשים בכמויות.‬
‫בחיים לא ראיתי מישהו‬
‫שחיפשו אותו כל כך.‬
‫האשמה לא שלו.‬
‫אם אתה הולך למלון, בחמש בבוקר, כדי לישון,‬
‫ומחכות לך שם עשר נשים…‬
‫הוא לא היה מהסוג האחר. הוא הלך על זה.‬
‫כשהוא היה לוקח אותי למישהי, הוא היה אומר,‬ ‫״אף מילה לאימא שלך.‬
‫היא תעניש את שנינו״.‬
‫הוא אמר שצריך לשמור על נשים היטב.‬
‫שנשים יולדות אותנו.‬
‫והוא נתן לי דוגמה:‬
‫״הן אלה שמנקות. הן אלה שמכינות את האוכל.‬
‫אז איך לא נאהב אותן?״‬
‫הוא היה כותב עליהם שירים.‬
‫הוא אהב אותן כל כך שאפילו עשה להן ילדים.‬
‫עד שיום אחד, דיומדס בא, והכרתי לו אותה,‬
‫אבל היא הייתה ילדה.‬
‫וראיתי אותו בפעם הראשונה. וואו.‬
‫- לוס קונסואלו מרטינס‬ ‫אלמנתו -‬
‫גבוה מאוד. הוא היה לבוש בשחור, עם צעיף.‬
‫והוא צעד, בסגנון צבאי, עם חזה מובלט,‬
‫והוא נראה אלוהי.‬
‫הוא שאל אותי מה רציתי,‬
‫ולא קיבלתי, ליום הולדתי ה־15.‬
‫אמרתי לו ש…‬
‫שרשרת.‬
‫תוך שעה, הוא חזר עם זוג יונים.‬
‫״את יודעת מה המשמעות של זה?״‬
‫״לא.״‬
‫״זה אומר שלעולם לא ניפרד,‬
‫ושאת תהיי אשתי.״‬
‫״היא יודעת שאני הוזה‬ ‫את האהבה שאני תמיד מבקש ממנה‬
‫היא יודעת שאני הוזה‬ ‫את האהבה שאני תמיד מבקש ממנה‬
‫טרה, אני רוצה להיות בעלך‬
‫אני לא רוצה שתזלזלי בי…״‬
‫הקשר ביניהם נהיה מפחיד.‬
‫נשים בכל מקום, אבל…‬
‫כשהוא הגיע לבוגוטה, הוא היה איתי.‬
‫השנייה הכירה את דיומדס.‬
‫דוריס.‬
‫דוריס אדריאנה מעולם לא הייתה חברה שלי.‬
‫מעריצות היו הרבה.‬
‫פעמיים או שלוש ראיתי אותה.‬
‫בטח שידעתי מי היא, כמובן.‬
‫- מאוריסיו בוטיה‬ ‫שומר ראש -‬
‫עוד מעריצה, שהיה לו קשר רגשי איתה.‬
‫הכרתי אותה במסיבות.‬
‫הקשר שלי איתה לא היה רשמי.‬
‫זאת הייתה הזדמנות, כמו רבות אחרות.‬
‫זה לא שהן מחפשות אותי, כן? אני גם שובב.‬
‫כשהיא פגשה את דיומדס,‬
‫ממה שהבנתי, היא הייתה בת 24.‬
‫ממה שהבנתי, הם הכירו בהופעה.‬
‫דיומדס ראה אותה והתלהב ממנה.‬
‫הוא שלח שומר ראש שיבקש ממנה מספר טלפון.‬
‫מן הסתם,‬
‫אני לא יכול לומר בוודאות‬
‫אם הוא רצה לנצל אותה בשלב כלשהו.‬
‫כלומר, לא נודע לי על דבר כזה.‬
‫אבל הדבר היחיד שאחותי סיפרה לי,‬
‫בשלב מסוים, זה שהוא היה אדם מאוד לא נעים.‬
‫עד כדי כך שהיא ביקשה ממני‬ ‫שאחליף את מספר הטלפון בבית,‬
‫כדי לשים סוף להטרדות מצד דיומדס,‬
‫שהתקשר בכל מיני שעות,‬ ‫מאוחר בלילה ולפנות בוקר.‬
‫- סואצ׳ה, קונדינמרקה -‬
‫עד שלרוע המזל, ב־14 במאי,‬
‫אז הייתי שם, בעשר בלילה,‬
‫והטלפון צלצל.‬
‫- 14 במאי 1997 -‬
‫באותו יום, הייתי במלון, נחתי.‬
‫איוון סולטה אמר לי,‬ ‫״קסטיv, אתה לא הולך למסיבה״?‬
‫אמרתי לו ״איזו מסיבה״?‬
‫״המסיבה שדיומדס עושה שם, בדירה.״‬
‫אמרתי לו ״לא, לא שמעתי כלום״.‬
‫הוא היה עם חמישה שומרי ראש.‬
‫כשהוא היה בא להקליט, הם תמיד היו איתו.‬
‫והם התחילו לשתות.‬
‫דיומדס, קונסואלו,‬
‫והייתה לה חברה שגרה בסואצ׳ה.‬
‫אחרי שיצאתי מהבית,‬
‫היו כמה שיחות.‬
‫באחת מהן, דיומדס…‬
‫שלח את שומרי הראש שלו.‬
‫היא יצאה, מבוהלת.‬
‫היא רשמה על פתק את הכתובת שאליה היא נסעה,‬
‫והשאירה את תעודת הזהות שלה בחדר שלה,‬
‫משהו שהיא לא נהגה לעשות.‬
‫כאילו כדי להגיד לי,‬
‫״אם יקרה לי משהו, תחפש אותי כאן״.‬
‫זה היה בסביבות 21:30 או 22:00,‬
‫כשאוסוולדו נסע לאסוף אותה.‬
‫ישנתי. כשהוא הגיע,‬ ‫הוא אמר ״הבאתי את הבחורה הזאת״.‬
‫הוא סיים את המשמרת שלו.‬
‫״צ׳או.״ אמרתי לו ״חכה רגע״,‬
‫כי תמיד היינו מעדכנים אחד את השני.‬
‫היו שם קונסואלו מרטינס, דיומדס,‬
‫והחבר׳ה האחרים, העוזרים.‬
‫היחידים שהיו ערים‬ ‫היו דיומדס וקונסואלו מרטינס,‬
‫שהיו בקומה השנייה, ושתו אלכוהול.‬
‫לא, היא נכנסה לחדר, כמו כולן.‬
‫״דיומדס!״ דפקנו בדלת.‬
‫״דיומדס, הגיעה דיאנה, הגיעה מרתה…״ וכו׳.‬
‫אבל לא היה שום מפגש, שום מסיבה, כלום.‬
‫לא, היה שם רק מכשיר הקלטה.‬
‫אני אומרת לך את האמת:‬
‫אני לא זוכרת תאריכים. אני לא זוכרת מילים.‬
‫אני רוצה לשכוח.‬
‫כל העולם ייפול עליי שוב,‬
‫כי זה היה רגע כל כך רע וכל כך כואב,‬
‫לשלוש המשפחות,‬
‫וזה מה שאני לא רוצה לעושת.‬
‫אני לא מתחמקת מהנושא.‬
‫אני מגינה על עצמי,‬
‫ואני חושבת שזאת זכותי.‬
‫אני מגינה על שלושת הילדים שלי.‬
‫יש לי שתי בנות.‬
‫למחרת, הופתעתי לראות‬
‫את אימא שלי בוכה,‬
‫ושדוריס אדריאנה לא חזרה.‬
‫אז פניתי לרשויות,‬
‫במקרה הזה, ללשכת התובע הכללי,‬
‫ודיברתי עם חוקר שאמר לי‬ ‫שהוא לא יכול לטפל במקרה‬
‫מפני שעוד לא חלפו 72 שעות.‬
‫התחלנו לחפש אותה‬
‫באמפיתיאטרון, בבתי חולים,‬
‫תלינו מודעות,‬
‫עם הכאילו־חברות שלה,‬
‫אבל לרוע המזל, לא קיבלנו תשובה.‬
‫אני לא זוכר אם חלפו 25 ימים.‬
‫היינו כבר מיואשים.‬
‫באותו רגע,‬
‫פניתי, דבר ראשון,‬
‫לתוכנית ״סיפורים סודיים״ בערוץ RCN.‬
‫- סיפורים -‬
‫אמרו לי שיעשו משדר בשידור חי.‬
‫הגעתי לשם, אבל באותו זמן פחדתי.‬
‫שלום.‬
‫בשם צוות הכתבים והחוקרים של ״סיפורים״…‬
‫ווילסון נונייס פתח את המשדר,‬
‫ואז אני הבהרתי.‬
‫אנחנו לא מעוניינים‬ ‫להשיג כסף או לפגוע במישהו.‬
‫אנחנו רק רוצים למצוא את אחותנו.‬
‫ווילסון נונייס אמר שניסה לדבר עם הצד השני,‬ ‫אבל שזה היה בלתי אפשרי.‬
‫כלומר, דיומדס לא רצה להראות את פרצופו‬ ‫עד אותו רגע.‬
‫לאחר תום המשדר של ״סיפורים סודיים״,‬
‫ב־10 ביוני 1997,‬
‫על היעלמותה של דוריס אדריאנה ניניו,‬
‫התחלנו לקבל שיחות מכל הסוגים.‬
‫אישה אחת התקשרה‬
‫- סנדרה גריחלבה‬ ‫עיתונאית -‬
‫ואמרה לנו שקברו אישה שדומה לה מאוד בטונחה.‬
‫אני חושבת שהיה לה קשר או מידע על המקרה,‬
‫כי הם גם שלחה לנו בפקס‬ ‫את עמוד השער של העיתון,‬
‫עם הכותרת ״סניוריטה סנדרה מתה״.‬
‫זו הייתה הכותרת.‬
‫אני זוכר שמיהרתי, מוקדם בבוקר.‬
‫- קומביטה‬ ‫בויאקה -‬
‫זה אזור נידח.‬
‫הגענו לשם והתחלנו לחקור.‬
‫למזלנו,‬
‫יכולנו לדבר עם האנשים,‬ ‫האיכרים, שראו את זה.‬
‫היינו בערך שני רחובות משם,‬
‫כשפתאום ראינו שם רכב חשוד.‬
‫ראינו מישהו מגיע‬
‫וזורק חבילה, אבל…‬
‫הוא הדליק סיגריה,‬
‫עישן קצת, נכנס לרכב ונסע.‬
‫חשבנו שזה שק זבל או משהו כזה.‬
‫איך יכולנו לדעת מה זה?‬
‫הלכתי לבדוק, יחד עם מישהו שעובד איתי.‬
‫הלכנו וחיפשנו.‬
‫ולהפתעתנו הרבה,‬
‫מצאנו גופה של אישה.‬
‫התחתונים שלה היו פה, למטה.‬
‫האיש שבא וזרק אותה‬ ‫היה חסר בושה, צריך להגיד.‬
‫באו חוקרים ממשרד התובע ולקחו אותה.‬
‫אחרי חצי שעה, באו כמה נשים,‬
‫וצעקו, ״רצחו אותה! רצחו את סנדרה״!‬ ‫איזו הפתעה.‬
‫אישה בזנות.‬
‫הופתענו לשמוע שמישהי נרצחה.‬
‫טוב…‬
‫ככה נשארנו.‬
‫נורא.‬
‫- טונחה‬ ‫בויאקה -‬
‫קבעתי פגישה עם התובע הכללי אחה״צ.‬
‫ובדיוק באותו יום, הגיעה התמונה‬
‫של הגופה שנמצאה, שהתפרסמה בעיתון.‬
‫ראיתי את תיק החקירה.‬
‫אמרתי להם ״תקשיבו, האישה שיש לכם פה״,‬
‫והם כבר סגרו את תיק החקירה,‬
‫״היא אותה האישה שיש לי פה״.‬
‫ושלפתי את תעודת הזהות של דוריס.‬
‫ברגע ששלפתי את תעודת הזהות,‬
‫כבר היו אלף העתקים שלה.‬
‫אמרו לי, ״עשית לנו מהפך בחקירה״.‬
‫התקשרו אליי.‬
‫- סואצ׳ה, קונדינמרקה -‬
‫הרגשתי רע מאוד,‬
‫כי דמיינתי את הגרוע מכול.‬
‫ובגסות רבה אמרו לי, ״אחותך מתה.‬
‫קברו אותה בטונחה.‬
‫אומרים שהיא הייתה זונה בטונחה״.‬
‫הסיפור, באותו רגע, היה שזונה אחת,‬
‫שאיש לא הכיר,‬
‫שהתכוונה להציע את מרכולתה בטונחה,‬
‫הושלכה שם מההר.‬
‫איכרים הודיעו על זה,‬
‫והלכו וקברו אותה.‬
‫השיגו ארון, עשו מיסה,‬
‫וכתבו שם ״סנדרה״.‬
‫- סנדרה, 15/5/97 -‬
‫עם הזמן, התחלתי לחבר את הנקודות,‬
‫והבנתי מה קרה באמת.‬
‫- אישה בזנות‬ ‫עדה לכאורה -‬
‫שוחחת איתה פעם?‬ ‫-לא, רק ״שלום שלום״.‬
‫זיהיתי אותה.‬
‫קראו לה ״סנדרה״,‬ ‫אבל לא ידעתי את שמה האמיתי.‬
‫שילמן להן כסף,‬
‫כי אחרת הן לא היו מדברות.‬
‫כן, כסף החליף ידיים.‬
‫כמובן, זה היה מאורגן.‬
‫שיחדו את כולם בטונחה.‬
‫- המכון לרפואה משפטית‬ ‫טונחה -‬
‫אז הלכתי לחדר המתים‬
‫כדי לזהות את אחותי.‬
‫איך זיהיתי אותה?‬
‫לפי התצלומים‬
‫שצילמו כשמצאו את הגופה,‬
‫לפי הבגדים שלבשה,‬
‫ולפי נקודת החן שלה,‬
‫שהייתה נקודת חן שאי אפשר לטעות בה.‬
‫אז הלכתי לבית הקברות.‬
‫זה היה כבר 28 ימים אחרי שהיא נקברה.‬
‫ולראות אותה, במצב של ריקבון… זה היה נורא.‬
‫עד עכשיו, מה שיש לי להגיד לכם‬
‫זה כלום, כי אני לא יודע כלום.‬
‫רק שמצאו אותה, מתה, כאן בטונחה,‬
‫אנשים קברו אותה,‬
‫שעיוותו לחלוטין את דמותה של אחותי,‬ ‫ושיש מתקפה על שמה הטוב של המשפחה שלי.‬
‫נלחמתי כדי להגן על שמה הטוב של אחותי,‬
‫שלא יכלה להגן על עצמה, מפני שמתה.‬
‫יום לאחר שנודע לדיומדס מעורכי דינו‬
‫על מציאת הגופה,‬
‫הוא התראיין אצלנו, במלון בבוגוטה,‬
‫שם התכונן להשקת אלבומו החדש,‬ ‫״הביוגרפיה שלי״.‬
‫דבר ראשון, תנחומיי‬
‫למשפחתה של הנפטרת, עליה השלום.‬
‫הייתי מיודד מאוד עם אדריאנה, לא אכחיש.‬
‫זה נכון שאני, באותם ימים, התקשרתי אליה,‬
‫כי רציתי לדבר איתה ולבלות איתה,‬ ‫כמו שתמיד עשינו.‬
‫אני רוצה שתבינו אותי:‬
‫אני אדם טוב וישר, שלא מסוגל לפגוע במישהו.‬
‫מכאיבה לי הסיטואציה, כי אני לא רגיל לזה.‬
‫אני חוזר: תנחומיי למשפחה,‬
‫ואם צריך שאעזור במשהו, בשמחה רבה.‬
‫הוא המשיך להופיע כרגיל,‬
‫כי כמובן… לא היינו במעצר.‬
‫מה קרה, ומה עמדתך לגבי מה שקרה בטונחה?‬
‫את מה שהיה לי להגיד‬ ‫כבר אמרתי בתוכנית ״סיפורים סודיים״.‬
‫רוצה לדעת משהו? לכי תשאלי אותם.‬
‫אין לי מה להוסיף. אין לי שום קשר לזה.‬
‫קאט!‬
‫כן.‬
‫החקירה לא הייתה שלי,‬
‫אבל אני הובלתי את החקירה.‬
‫אני לא מתחמק מאחריות.‬
‫למה? כי אני מיניתי את התובעים.‬
‫- לשכת התובע הכללי -‬
‫זה לא היה צעד פופולרי,‬ ‫להעמיד לדין את דיומדס דיאס.‬
‫אז המשפט התחיל, סוף סוף,‬
‫כשלשכת התובע הגישה כתב אישום,‬
‫קידמה את החקירה,‬
‫והורתה להכניס אותו למעצר.‬
‫בנמל התעופה…‬
‫- 3 באוקטובר 1997 -‬
‫עשינו צ׳ק־אין, כמו שצריך.‬
‫עמדנו לעלות למטוס.‬
‫״בבקשה, אדון דיומדס דיאס.״‬
‫״זה אני.״‬
‫״שמע, אתה עצור.״‬
‫- דיומדס דיאס במעצר -‬
‫באת לראות את דיומדס?‬ ‫-באנו כי שמענו שהוא במעצר.‬
‫אז מה?‬
‫אנחנו צריכים לנסוע לאנשהו.‬
‫אז מה?‬
‫כשמישהו מפורסם, אז…‬
‫ממציאים כל מיני דברים כדי להשיג כסף.‬
‫נראה שאולי זה המצב.‬
‫בשבילנו, דיומדס הוא אליל.‬
‫נמשיך לבלות במקומות אחרים,‬ ‫אבל עם התקליטים של דיומדס.‬
‫דיומדס חף מפשע.‬ ‫-כן, הוא חף מפשע.‬
‫הוא רק נתן לה קצת סם כדי להרוג אותה, אבל…‬
‫די, לא…‬
‫בדיווח הראשון של חוקרי מקרי המוות‬ ‫הוזכרה מנת־יתר של קוקאין.‬
‫כי כשמישהי, שלא צורכת סמים משום סוג,‬
‫נמצאת עם שרידים של סמים בגוף,‬
‫זה אומר שהיא לא נטלה אותם מיוזמתה.‬
‫ערב טוב. דיומדס דיאס‬‫ ‬ ‫הובא‬ ‫למחלקת החקירות של לשכת התובע הכללי‬
‫בשכונת טוסאקייו בבוגוטה.‬ ‫הוא יבלה כאן את הלילה.‬
‫רבים ממעריציו הגיעו הנה‬ ‫כדי להביע את תמיכתם בזמר.‬
‫צו מעצר לכחמישה אנשים,‬
‫שלושה שומרי ראש, ידידה שלו,‬
‫ומאבטח אחד.‬
‫חקירתו של דיומדס מעניינת מאוד.‬
‫היא לא הייתה ממושכת.‬
‫ובסוף הוא סיפר לנו מה קרה באותו לילה.‬
‫שהוא קיים יחסים עם דוריס אדריאנה,‬
‫שהם בילו יפה,‬
‫ושאחרי זה, הוא הורה לאחד משומרי הראש שלו‬
‫שיוציאו אותה מהחדר, מהדירה,‬
‫וישאירו אותה במונית.‬
‫הוא אמר שזה מה שהוא יודע עד לאותה נקודה.‬
‫ואם הוא לא עשה את זה,‬ ‫למה דוריס אדריאנה מצאה את מותה?‬
‫ושומרי הראש התחילו לסתור את עצמם.‬
‫אתה מעיד בשבועה.‬
‫הגרסה הראשונה שנמסרה הייתה ש…‬
‫היא חזרה לבית שלה,‬
‫ובגלל שהרגשתי שלוחצים עליי,‬
‫סיפרתי מה באמת קרה.‬
‫זה היה בסביבות חצות, חצות וחצי.‬
‫כשבאתי לאסוף אותה,‬
‫אמרתי לה שאני נוסע לבוקרמנגה מוקדם בבוקר,‬
‫אז היא ביקשה שאסיע אותה לטונחה,‬ ‫כי היא הייתה צריכה להגיע לשם.‬
‫בארבע בבוקר בערך, יצאתי,‬
‫הוצאתי את הרכב מהחניון, ונסענו.‬
‫היא סיפרה לי‬
‫שהיה לה ויכוח עם קונסואלו מרטינס,‬
‫כי קונסואלו הייתה בהריון מדיומדס.‬
‫היא שתתה אלכוהול ולקחה קוקאין.‬
‫בהמשך ראיתי, במראה האחורית,‬
‫שהיא נרדמה.‬
‫אז נתתי לה לישון,‬
‫וכשהגענו לטונחה,‬
‫אז קראתי לה.‬
‫״דוריס״, קראתי לה.‬
‫היא לא ענתה לי.‬
‫אז היה לי קל יותר להיכנס לאיזה שביל,‬
‫ושמתי אותה מתחת לעץ והשארתי אותה שם.‬
‫בזמן שגררתי אותה,‬
‫ירדו לה המכנסיים.‬
‫השופטת רק תגיד את האמת,‬
‫שבשום שלב, אף אחד לא רצח או אנס אותה.‬
‫היא הרגה את עצמה,‬ ‫באמצעות קוקאין, בתוך הרכב שלי.‬
‫הם חשבו שזה יהיה קל מאוד,‬
‫אבל החוקרים לא האמינו להם.‬
‫המכונית היא אחת הראיות המרכזיות במשפט,‬
‫בו אלוורס רואדה מואשם בהסתרת פשע.‬
‫דיומדס, בינתיים, הכחיש הכול.‬
‫אבל זה הלך והתערער.‬
‫אני חושב שיוכל להסתתר‬ ‫בתוך בועת הפרסום שלו,‬
‫ושהחקירה לא תפגע בו. לא ולא.‬
‫התחלתי במאבק שלי לבדי.‬
‫בהמשך, עורך הדין חסוס אדגר ניניו,‬
‫וכל האחים שלו,‬
‫התחייבו לעזור לי.‬
‫- ניניו, ניניו ושות׳ -‬
‫הם באו אליי כמו מלאכים.‬
‫לקחתי על עצמי את ייצוג‬ ‫משפחתה של דוריס אדריאנה‬
‫מסיבה פשוטה:‬
‫לא האמנתי…‬
‫- חסוס אדגר ניניו‬ ‫עוה״ד של משפחת ניניו -‬
‫…בטיעונים של משרד התובע.‬
‫הם התבססו רק על עניין הקוקאין.‬
‫אחיה אמר לי ״זה שקר, אדוני.‬ ‫אחותי לא השתמשה בקוקאין״.‬
‫הוא ידע שהיא לא מסוממת,‬ ‫ולא שיכורה, ולא שום דבר כזה,‬
‫אלא אישה צנועה, פשוטה.‬
‫- טרסה ניניו‬ ‫עורכת דין -‬
‫אישה יפהפייה, עובדת, ובעלת שאיפות גדולות.‬
‫דוריס אדריאנה הייתה אדם טוב,‬
‫וחלמה להתקדם בחיים.‬
‫היא הקימה חברת מערכות.‬
‫ללא ספק,‬
‫בניסיון לעזור למשפחה שלה.‬
‫מבין כל האחים,‬
‫היא הייתה הבת המועדפת בבית.‬
‫אני הייתי זה שלימד אותה לקרוא.‬
‫לימדתי אותה את לוח הכפל.‬
‫הלכנו לפגישת ייעוץ.‬
‫החלטנו שלפני שניקח על עצמנו את התיק,‬
‫וכמובן, נבצע את החקירות שלנו,‬
‫הסקתי שלמעשה,‬
‫נראה היה שדיומדס‬ ‫היה מעורב עמוקות במוות שלה.‬
‫מוות אלים.‬
‫אם כן, היה צריך לעשות פה צדק.‬
‫וזה מה שעשינו.‬
‫צ׳יף!‬
‫דיומדס!‬
‫זה הרגע שבו זמר הוויינאטו, דיומדס דיאס,‬
‫נלקח מלשכת התובע הכללי בטאוסקייו, בוגוטה,‬
‫ומועבר לבית המעצר פונסה בקונדינמרקה.‬
‫לשכת התובע המחוזי, על סמך השערות,‬
‫וללא כל קשר לחומר הראיות,‬ ‫בניסיון מובהק להוליך שולל,‬
‫הורו על מעצרם של אדון דיומדס דיאס ואחרים,‬
‫על סעיף רצח בנסיבות מחמירות.‬
‫זה כשיש כוונה להרוג אדם.‬
‫כן. רצח בנסיבות מחמירות זה,‬ ‫בלשון פשוטה, התנקשות.‬
‫מעצרו כאן, בבית המעצר בפונסה,‬
‫מבוסס על ההשערה‬
‫שדוריס אדריאנה ניניו‬ ‫אולצה לצרוך קוקאין עד למצב של מנת־יתר.‬
‫- דיומדס בכלא -‬
‫סביב המשפט,‬
‫כלי התקשורת, בלהיטותם לגלות את האמת,‬ ‫אם הנאשם אשם או המנוחה,‬
‫העלו סדרה של השערות‬ ‫במטרה להבהיר את מצבו של דיומדס דיאס.‬
‫תאוריות שעדיין לא הוכחו, לדברי עורכי הדין.‬
‫עורכי דין באו לאבא ולקחו ממנו‬ ‫את כל מה שהוא השיג בעמל רב כל השנים.‬
‫אבא אמר, ״יש לי כסף. אשלם להם.‬
‫אל תדאגו, כי אני צריך להראות לכולם‬
‫שאני חף מפשע. לא הרגתי אף אחד״.‬
‫- קומפלקס בתי המשפט, פלוקמאו -‬
‫- מרכז בתי המשפט -‬
‫המשפט נגד דיומדס מתנהל בלי שקיפות.‬
‫להפך, הוא מתנהל במחשכים!‬
‫בסוף, הגיע אווליו דסה,‬
‫המוקיון של הקרקס.‬
‫הייתי עורך הדין של דיומדס דיאס.‬
‫רציתי לייצג אותו, כי מההתחלה,‬
‫הייתי משוכנע, כמו שכולם פה משוכנעים,‬
‫שדיומדס דיאס לא היה מסוגל‬
‫לעשות את המעשים שיוחסו לו.‬
‫ככל שהפר גדול יותר,‬ ‫מלחמת השוורים טובה יותר.‬
‫אני מעדיף בהרבה להתמודד‬ ‫מול עורכי דין בכירים.‬
‫זה לא מפחיד אותי.‬
‫מה צפוי לנו במשפטו של דיומדס דיאס?‬ ‫-תראה, ההגנה, אני חוזר ואומר,‬
‫רגועה מאוד ושלווה.‬
‫ללא שום ספק,‬ ‫דוריס אדריאנה מתה ממנת־יתר של קוקאין.‬
‫הייתה סתירה.‬
‫איך אפשר לדבר על רצח בנסיבות מחמירות,‬
‫כשאותו ארגון שחקר את דיומדס,‬
‫לשכת התובע הכללי,‬
‫יצאה מנקודת הנחה שדיומדס‬ ‫מעולם לא התכוון לגרום למותה?‬
‫- בית מעצר לאומי -‬
‫טוב, מאסטרו…‬
‫איך עברו עליך הימים האחרונים כאן?‬
‫פעמים רבות, אני עצוב.‬
‫לראות מישהו כמוני, שרק…‬
‫רוצה להביא שמחה,‬ ‫אהבה ושלום לציבור הקולומביאני…‬
‫טוב…‬
‫אודה למערכת המשפט‬
‫שתפתור את הבעיה שלי,‬
‫ושישימו לב. שייראו אותי.‬
‫שיבינו היטב מי זה דיומדס דיאס, ושיחשבו,‬
‫ואז הם לא יצטערו.‬
‫ולא אוציא להם שם רע. לעולם.‬
‫זה עניין של גברים, וזה כבר עומד להיפתר.‬
‫- בתי המשפט של בוגוטה וקונדינמרקה -‬
‫אווליו ערער,‬
‫ואז באו ה״תכשיטים״ מבית המשפט,‬
‫והרסו את כל המשפט.‬
‫ביטלו את סעיף רצח בנסיבות מחמירות,‬
‫ושינו אותו לסעיף הריגה.‬
‫סעיף הריגה רלוונטי כשהאשם במוות,‬
‫יכול היה לצפות את התוצאות הקשות של מעשיו,‬ ‫ולא צפה אותן.‬
‫זה כשמישהו נוהג ועובר באור אדום.‬
‫הוא לא רצה שזה יקרה לה.‬
‫והוא שוחרר מיד.‬
‫חשד להריגה לא מחייב במעצר.‬
‫וזו הסיבה שהוא עשה את זה.‬
‫דיומדס!‬
‫חבר!‬
‫חבר! כאן!‬
‫- 28 במארס 1998 -‬
‫למכונית, קרולינה! למכונית!‬
‫תיכנסי לרכב! קדימה!‬
‫יום אחד אהיה כמוך, דיומדס!‬
‫לא זמר, אבל עשיר ומפורסם.‬
‫דיומדס…‬
‫שאלוהים יברך אותך.‬ ‫-דיומדס!‬
‫המוזיקה היא מתנה מאלוהים.‬
‫אוהב אתכם מאוד.‬
‫דיומדס!‬
‫מדברים על קבלת הפנים הגדולה‬ ‫שעשו לו בוואיידופר,‬
‫ואני עדיין טוען שאף אחד‬ ‫לא מקבל קבלת פנים כזאת.‬
‫- תודה לבתולה הקדושה‬ ‫על שחרור הצ׳יף -‬
‫- ואיידופר, קולומביה -‬
‫- תודה שלא איבדת תקווה‬ ‫הבתולה בירכה אותך -‬
‫- קולומביה איתך, דיומדס! -‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫נולדתי מחדש.‬
‫כל הרשויות,‬
‫האזרחיות והצבאיות,‬
‫עושות קבלת פנים לרוצח.‬
‫זה באמת היה השיא.‬
‫אנחנו בקולומביה, אחי.‬
‫- דיומדס דיאס משוחרר על תנאי -‬
‫- 8 באפריל 1998 -‬
‫כל השינוי הזה‬
‫השפיע על מערכת העצבים של אבא שלי.‬
‫נודע לאבא, הרבה אחרי זה,‬
‫שזה היה בגלל הפרעות רגשיות.‬
‫מצבו של דיומדס עדיין יציב.‬
‫ככל שהמצב הזה יימשך,‬
‫יהיה קשה יותר להוציא אותו מטיפול נמרץ.‬
‫תסמונת גייאן־בארה היא מחלה‬
‫שמשפיעה על מעטפת העצב.‬
‫מאז, רואים עליו…‬
‫אם הוא רוצה להזיז יד או רגל,‬ ‫הוא צריך שמישהו יעזור לו.‬
‫והרפואה המשפטית עשתה לו בדיקה,‬
‫וקבעה שמדובר במחלה רצינית.‬
‫לכן השאירו אותו מחוץ למעצר.‬
‫הזמר ערך היום מיסה, מחוץ לביתו,‬
‫לאות תודה לבתולה הקדושה,‬
‫על כך שמצבו הבריאותי‬ ‫אינו מונע ממנו להמשיך וליצור.‬
‫נמשך משפטו הפלילי,‬ ‫סביב פרשת מותה של דוריס אדריאנה ניניו.‬
‫תוציא תקליט חדש בקרוב?‬
‫לא. נחכה שכל הבעיות יחלפו,‬
‫ורק אז תתחיל מחדש‬
‫הקריירה של דיומדס דיאס.‬
‫דיומדס פשוט לא זז. הוא היה גוש בשר.‬
‫הייתי לוקח אותו לשירותים, עם הסדין.‬
‫הייתי לוקח אותו ועוזר לו לעשות צרכים.‬
‫אני הולך אבר־אבר.‬
‫חסרות רק הידיים.‬
‫כל השאר בסדר.‬
‫תודה לאל.‬
‫אז הוא הקליט את האלבום‬ ‫״לחזור לחיים״, עם איוון סולטה.‬
‫״זה הסיפור שאני רוצה לספר למעריציי‬
‫ולהשאיר להם בתור דוגמה‬
‫את ניסיון חיי‬
‫איי, כמה החיים יפים‬
‫כשיש רצון לחיות אותם‬
‫ולשים בצד את המרמור…״‬
‫כשהוא חלה בתסמונת גייאן־בארה,‬
‫הוציאו את דיומדס ממעצר בית.‬
‫הוא כבר לא כלוא בבית.‬
‫- בית הדין הגבוה לצדק‬ ‫בוגוטה -‬
‫ואז הגשנו ערעור לבית המשפט.‬
‫בינתיים, עורך דינה של דוריס אדריאנה ניניו‬
‫ביקש לערוך מחדש את הבדיקות‬ ‫הפתולוגיות והקרימינולוגיות,‬
‫לאחר שדוח רפואי מיוחד‬
‫סתר את מסקנותיו של המכון לרפואה משפטית.‬
‫בואו נאמר שהיו ראיות‬ ‫רפואיות־משפטיות חשובות.‬
‫11:00 בבוקר, השעה בא נמצאה הגופה.‬
‫והשעה שמונה.‬
‫מהרגע שבו נלקחה הדגימה,‬
‫ועד לרגע שבו נערכה הבדיקה…‬
‫זו לא דגימה מייצגת.‬
‫ושהסם הוא גורם מסייע,‬
‫לא גורם מכריע.‬
‫דחקנו אותם עם הגב לקיר,‬ ‫והם נאלצו לקבל את העובדה‬
‫שסיבת המוות לא הייתה מנת־יתר של קוקאין,‬
‫כפי שהם גרמו לכולם להאמין.‬
‫זה היה מעוות לגמרי.‬
‫קבוצת המדענים‬
‫הגיעה למסקנה‬
‫שלמעשה, דוריס אדריאנה ניניו‬
‫נלחמה עד לרגע האחרון כדי להגן על חייה.‬
‫נמצאו שטפי דם זעירים.‬
‫הם בחנו את כל הסימנים,‬
‫מה שיש לו זמן,‬
‫שיש לו מקום, ושמדבר בפני עצמו.‬
‫כל החבלות האלה נגרמו לפני המוות.‬
‫לפני שהרגו אותה,‬
‫העבירו אותה עינויים,‬
‫הכו אותה, אנסו אותה, סיממו אותה.‬
‫וכאן יש פצעי לחץ,‬
‫ואפשר לראות בבירור v הפוכה.‬
‫ובסופו של דבר,‬
‫הגיעו לסיבת המוות הסופית,‬
‫הייתה חנק.‬
‫- חנק -‬
‫התביעה באותו זמן טענה‬
‫שדוריס אדריאנה ניסתה לצרוח,‬
‫וכדי להשתיק אותה,‬
‫שמו לה יד על האף והפה,‬
‫והם הגזימו.‬
‫במילים אחרות, דוריס אדריאנה נרצחה.‬
‫זו לא הייתה תאונה.‬
‫כששמע את פסיקת השופטת,‬
‫נציג התביעה,‬ ‫גיירמו מנדוסה דיאגו, בשישי שעבר,‬
‫ביקש מהשופטת שתשנה את הסעיף מיד.‬
‫בהחלט, צריך לשנות את סעיף האישום.‬
‫לסעיף חריף יותר, כמובן.‬
‫והוא הראשון שמדבר על רצח מתוך רשלנות.‬
‫והוא זה שמאשים את דיומדס.‬
‫התביעה משמיעה את ההאשמה שלה.‬
‫אנחנו לא מצפים לשום דבר קונקרטי,‬ ‫רק שייעשה צדק.‬
‫תבינו.‬
‫רצח בשוגג מתרחש,‬
‫לדוגמה, כשמישהו מכניס למישהו אגרוף,‬
‫והאיש נופל לאחור ושובר את המפרקת.‬
‫אז מה קורה?‬ ‫לא הייתה לי כוונה שהוא ישבור את המפרקת.‬
‫אבל כשיש מזל רע שכזה,‬
‫כשהפעולה מתמשכת, ומובילה לתוצאה‬
‫שחורגת מעבר למה שאותו אדם חשב,‬
‫אני שואל,‬
‫איזו פציעה הם גרמו לדוריס אדריאנה?‬
‫תמיד אמרנו שמההתחלה,‬
‫הם ניסו לעשות מניפולציה,‬
‫לא לספר לקולומביה את האמת,‬
‫והיום יש לנו את התוצאות האלה,‬ ‫שמראות לנו חלק מהאמת,‬
‫אבל זו לא כל האמת. חלק חסר.‬
‫- משרד התובע הכללי -‬
‫למה ביקשתם הערכה רפואית מחודשת‬ ‫של דיומדס דיאס?‬
‫אם החוקרים הרפואיים יגיעו למסקנה‬
‫שהוא כבר לא סובל מהמחלה הקשה‬
‫שאובחנה אצלו בהתחלה,‬
‫יהיה צריך להחזיר אותו למאסר‬ ‫כדי להשלים את העיכוב המונע.‬
‫יש אנשים זדוניים‬
‫שממציאים דברים,‬
‫ואני מרגיש יותר טוב,‬
‫מצבי השתפר מאוד מאז,‬ ‫כי כמעט לא יכולתי לפקוח עיניים.‬
‫לפחות אני מסוגל לדבר.‬
‫אבל אני לא מרגיש מספיק טוב‬ ‫בשביל לשבת בכלא.‬
‫אז היו צריכים לשלוח רופאים מכאן,‬
‫כי שם, זה קרקס שלם.‬
‫אל מול הבדלים בבדיקות‬ ‫שנערכו בבוגוטה ובוואיידופר,‬
‫התביעה ביקשה לערוך בדיקה חדשה בבוגוטה.‬
‫שלחו רופא מכאן, שנסע לשם,‬
‫והוכיח שהוא לא חולה בתסמונת גייאן-בארה,‬
‫ואז הטילו עליו שוב מגבלות.‬
‫- 10 באוגוסט 2000 -‬
‫שמעתי מחבר שלי,‬
‫מנמל התעופה, כי הוא פגש‬ ‫אנשים מהחקירה שבאו לחפש אותו.‬
‫הוא אמר לי ״חואקו,‬ ‫באים עכשיו לקחת את דיומדס״.‬
‫אז הגעתי לבית של דיומדס.‬
‫אמרתי לו, ״שינו את המגבלות,‬ ‫ובאים לקחת אותך לבוגוטה״.‬
‫תשמרו על השער!‬
‫הוא פושע!‬
‫״מה אתה מציע, חבר?״‬
‫״בוא נברח.״‬
‫שמתי אותו בטנדר שלי, עם הקבינה הכפולה,‬
‫ולקחתי אותו לווירחן דל כרמן, לחווה שלו.‬
‫נעזרתי בקולונל בתפקיד שהיה בוואיידופר,‬
‫שאהב מאוד את דיומדס.‬
‫קולונל צ׳יטיבה.‬
‫אחרי 20 ימים שם,‬ ‫התנפלו עלינו מהצד של לה גואחירה.‬
‫גם הודיעו לי,‬
‫ואז הבאתי אותו הנה, לחווה שלי,‬
‫והחבאתי אותו כאן שלוש שנים.‬
‫הוא חי שם את החיים הטובים.‬
‫היה הולך, ומקליט, ויוצא…‬
‫היו לוקחים אותו, מחזירים אותו…‬ ‫אז לא היו בעיות.‬
‫באו לפה הרבה חברים ועשינו מסיבות.‬
‫הוא כתב פה הרבה שירים.‬
‫מסיבה רדפה מסיבה.‬
‫נשים, ו… כל מיני דברים היו שם.‬
‫אלכוהול וסמים, ו…‬
‫כשהקלטנו את האלבום ״אשליות״,‬
‫הכנסנו את דיומדס לוואיידופר במסווה,‬
‫כדי שיוכל לשיר באולפן.‬
‫ובלילה החזרנו אותו.‬
‫הבריחה הייתה מסיבה גדולה.‬
‫אבא שלי היה מוקף אנשים כשברח,‬
‫יותר מאשר כשהיה בפונסה.‬
‫למען האמת,‬
‫הוא קיבל שחרור על תנאי,‬
‫על סמך העובדה שהוא לא היה מסוגל לזוז.‬
‫נראה שהוא דווקא זז הרבה.‬
‫אז, עד עכשיו,‬
‫החוקרים והמשטרה לא הצליחו‬ ‫לאתר את הנכה המסכן.‬
‫מיליציות שפועלות באזור‬
‫הגנו עליו.‬
‫פשוט לא הצליחו לתפוס אותו אז.‬
‫באותה תקופה, הבוס פה היה חורחה 40. כן.‬
‫איש מיליציה.‬
‫- מיליציות החוצה -‬
‫ושלחו לי כמה חברו ששמרו עליו.‬
‫הם ליוו אותו והגנו עליו.‬
‫אבל הוא היה מוגן כאן,‬ ‫כי אף אחד לא התעסק איתו.‬
‫אפילו אמרו לפעמים‬ ‫באילו חוות ספציפיות הוא נמצא,‬
‫באיזה אזור הוא הסתתר,‬
‫אבל הייתה לו כזאת רשת מודיעים מוצלחת‬
‫שהבינו שקשה מאוד להגיע אליו.‬
‫מה כבר יכולנו לעשות מכאן?‬
‫- ״אם יחליפו את השופטת,‬ ‫דיומדס יסגיר את עצמו״ -‬
‫- בוגוטה, קולומביה -‬
‫דיומדס נמצא איפשהו,‬
‫ומשתמש בזכותו להגן על עצמו,‬
‫שניתנת ע״י החוקה לכל תושבי קולומביה,‬
‫כשמעמידים אותם למשפט‬ ‫באופן לא צודק ושרירותי,‬
‫כפי שעשתה השופטת לדיומדס דיאס.‬
‫יותר מזה: דיומדס התכוון לבוא היום.‬
‫ולמה הוא לא בא?‬
‫בגלל שהוא נרמס ע״י השופטת,‬ ‫שלא נתנה לו שחרור על תנאי.‬
‫לכן, הוא הבין, ואני הבנתי…‬
‫״טוב, נסנגר עליו בהיעדרו.״‬
‫איך אתה מסביר את העובדה שכרגע,‬ ‫דיומדס דיאס לא בא לדיון?‬
‫טוב, תמיד אמרתי שהחטא עושה אותך פחדן, לא?‬
‫לא רק דיומדס דיאס צריך לעמוד לדין,‬ ‫אלא גם כל המעורבים במעשה הרצח.‬
‫את ממשיכה להאמין בחפותו‬ ‫של הצ׳יף של לה חונטה?‬
‫כן.‬
‫חף מפשע עד הסוף.‬
‫לפי מה שמספרים,‬
‫הייתה שם קטטה.‬
‫ודיומדס סיפר לה‬
‫שנכנסתי להריון.‬
‫כי, כביכול, היא הייתה בהריון.‬
‫אז היו שם מכות.‬
‫כן, קטטה,‬
‫אבל עם תוקפנות והתגוננות.‬
‫…שנגרמו לך‬
‫עם דוריס אדריאנה ניניו…‬
‫בליל ה־14 במאי.‬
‫המון דברים השתבשו בהגנה שלי.‬
‫ובא התובע, מנדוסה דיאגו, ואומר…‬
‫היה עימות בין דוריס אדריאנה ניניו‬
‫לבין לוס קונסואלו מרטינס,‬
‫כפי שהוכח בעקבות גילויים‬
‫של הציפורניים של הראשונה והבגד של השנייה.‬
‫נו באמת. זה…‬
‫אם יש בזה שקר, זה זה.‬
‫המדע אחראי להפריך את זה.‬
‫גברת מרטינס משקרת.‬
‫היא הייתה בדירה.‬
‫ויש 300 ומשהו מיליון אפשרויות‬
‫שהבגד הזה הוא שלה.‬
‫אז של מי הוא?‬
‫של מדונה?‬
‫היא אפילו, שיהיה ברור,‬
‫חשודה עוד יותר מדיומדס דיאס.‬
‫היא השתתפה.‬
‫מעולם לא קראתי את פסק הדין.‬
‫דנו אותי לשנת מאסר.‬
‫ללכת לכלא…‬
‫זה סוף העולם שלך.‬
‫גם שומרי ראשו של דיומדס דיאס הורשעו.‬ ‫כל אחד מהם ירצה שבע שנות מאסר,‬
‫על הסתרת פשע ומתן עדות שקר.‬
‫אבל בבתי הכלא של קולומביה יש גם הטבות.‬
‫קודם כול, אם אתה לומד שם,‬ ‫מנכים לך שלושה חודשים בשנה,‬
‫וזה מה שאני עשיתי.‬
‫הייתי בכלא ארבע שנים.‬
‫עד עכשיו, לא ברור מה היה המניע לפשע.‬
‫מה שבטוח זה שדוריס אדריאנה נרצחה.‬
‫דיומדס דיאס עשה את זה,‬
‫בכך ששם את ידו על הפה והאף שלה,‬
‫והפעיל עליהם לחץ רב כל כך‬
‫שהשן שלה הותירה טביעה‬ ‫ברקמות הרקות של השפה התחתונה שלה.‬
‫בקיצור, הוא רצח אותה.‬
‫כל הסימנים מצביעים על כך‬ ‫שהיא הוזמנה לקיים מגע מיני.‬
‫שהזמינו אותה לאורגיה.‬
‫כשהיא הגיעה לשם,‬
‫היא לא רצתה לעשות את זה.‬
‫אם אני רוצה להשתתף,‬
‫אני מוריד את התחתונים, מתפשט וזהו.‬ ‫מפני שלא רצתה לעשות את זה, היא החלה לצעוק,‬
‫וכשהתחילה לצעוק,‬ ‫הוא היה צריך לכסות לה רק את הפה.‬
‫אבל אם הוא מכסה לה‬ ‫את הפה ואת האף בו־זמנית,‬
‫הוא צריך להניח שהיא תמות.‬
‫בתוך דיומדס דיאס מסתתר מיזוגן.‬
‫הוא חושב שיש לו סמכות‬ ‫להתעלל, לאנוס, להכניע.‬
‫לאף אחד לא הייתה זכות לאנוס אותה,‬ ‫או להרביץ לה, או להתעלל בה,‬
‫מפני שמדובר בפשע.‬
‫צריך לדבוק בעובדות.‬
‫סעיף האישום כאן הוא רצח בשוגג,‬
‫או רצח מתוך רשלנות.‬
‫כאן, האישום הוא רצח‬ ‫באמצעות מנת־יתר של קוקאין.‬
‫כל דבר אחר, שמנסה לשנות את סעיפי האישום,‬
‫חייב להידחות.‬
‫זו עמדתי.‬
‫אני לא רואה פה שום אי־סדרים.‬
‫אפילו לא קצת.‬
‫כבוד השופטת,‬
‫השיבי את התקווה‬
‫של הנידונים למאה שנים של בדידות,‬
‫ותני לנו פסיקה‬
‫בהתאם לתנאי חפותו של אדם,‬
‫שזו זכותו,‬
‫לא רק של דיומדס,‬
‫אלא שמערכת המשפט הקולומביאנית‬
‫מחזיקה בידיה הזדמנות שנייה עלי אדמות.‬
‫אלף תודות.‬
‫ערב טוב.‬
‫הזמר דיומדס דיאס נדון היום‬
‫ל־12.5 שנות מאסר.‬
‫השופטת פסקה כי הוא נושא באחריות‬ ‫למותה של ידידתו, דוריס אדריאנה ניניו.‬
‫שהתרחש ב־15 במאי 1997,‬
‫כבר הוכיח כי דוריס אדריאנה לא מתה‬ ‫ממנת־יתר של קוקאין אלא מחנק.‬
‫השופטת דנה אותו ל־12 שנה, בהתחלה,‬
‫על סעיף של רצח בשוגג.‬
‫הייתי מרוצה, כמו שאמרתי,‬ ‫רק אילו אחותי הייתה עדיין בחיים.‬
‫זמר הוויינאטו, דיומדס דיאס,‬ ‫לא מסגיר את עצמו בינתיים.‬
‫חבריו, בינתיים, מבטיחים שלמרות ההרשעה,‬ ‫דיומדס נמצא במצב רוח טוב.‬
‫הוא אומר שהוא חף מפשע.‬
‫בדיוק אתמול הוא אמר לי את זה.‬
‫שהוא חף מפשע, ושיום אחד זה יוכח.‬
‫עצב גדול,‬
‫לא רק אצל חואקו גיין.‬
‫המדינה,‬
‫קולומביה,‬
‫ו־ואיידופר, מוזיקת הוויינאטו.‬
‫לדיומדס מתגעגעים גם 21 ילדיו‬
‫מתשע נשים שונות.‬
‫הבכורה בהם בת 26,‬
‫בת גילה של בטסי ליליאנה,‬
‫האישה שנמצאת איתו במסתור.‬
‫שתי הצעירות ביותר בנות תשעה חודשים.‬
‫ראיתי שמצבו של דיומדס מחמיר מיום ליום,‬
‫ושאנשים שוכחים ממנו.‬
‫וחיפשו אותו. אמרתי לו,‬ ‫״גם אם תתחבא פה 20 שנה,‬
‫הבעיה שלך לא תיפתר.‬ ‫אתה צריך להסגיר את עצמך.‬
‫בשביל זה ברחנו מלכתחילה.‬
‫וכבר השגנו מהם הסכמה שתהיה בוואיידופר.‬
‫וזה חשוב מאוד.״ וככה תכננו את זה.‬
‫והוא הסגיר את עצמו.‬
‫- דיומדס חוזר לכלא -‬
‫- דיומדס דיאס חוזר לכלא -‬
‫ואז הם התחילו לעשות חישובים.‬
‫״אסגיר את עצמי כאן, בוואיידופר,‬ ‫לפני שישלחו אותי לבוגוטה.‬
‫כאן, בוואיידופר, אני המלך.‬
‫כאן, בוואיידופר,‬ ‫אני יכול להיות בכלא בלי להיות בכלא.״‬
‫אז איך הוא הפחית את העונש?‬
‫הוא לימד מוזיקה,‬
‫הוא שר,‬
‫הוא עבד…‬
‫אדון אווליו ניהל את כל זה,‬
‫מול בית המשפט ומול התביעה,‬
‫והם השיגו לו אישר להקליט כאן, בזמן המאסר.‬
‫הפכנו את המקום לאולפן.‬
‫סוני הביאו את כל הציוד מבוגוטה.‬
‫בנינו פה אולפן, וקוצ׳ה עבד שם.‬
‫הכלא היה בסדר.‬
‫הם היו מבשלים שם.‬
‫עשו מסיבות בימים ובלילות.‬
‫אין לך מושג איך היה שם,‬ ‫עד שהוציאו אותו משם.‬
‫בכלא, הייתה לו בת זוג.‬
‫אפילו הכלא לא עצר אותו.‬ ‫הוא השיג לו איזו לוחמת גרילה.‬
‫פה, שמרו עליו אנשי המיליציה,‬ ‫ושם, הוא התאהב בלוחמת גרילה.‬
‫- ״לא רצחתי את דוריס אדריאנה״ -‬
‫הפחיתו לו את העונש‬
‫לשש שנים וחצי,‬
‫ובסוף הוא ריצה רק 36 חודשים.‬
‫הוא באמת ריצה עונש קצר מאוד.‬
‫שלוש שנים.‬
‫הגיעו לו 25 שנים.‬
‫צדק כזה הוא לא צדק.‬
‫- בית הדין הגבוה לצדק‬ ‫בית הדין החוקתי -‬
‫המוסדות גבוהים יותר מבני האדם.‬
‫קולומביה היא מדינת חוק,‬
‫עם כל הקשיים שיש לנו.‬
‫אבל זאת מדינה שיש בה מוסדות.‬
‫ויש אצלנו את מוסד הסמכות המשפטית.‬
‫ופסגתה של הסמכות המשפטית הזאת‬
‫היא בית הדין הגבוה לצדק.‬
‫ואם בית הדין הגבוה,‬
‫אחרי שבדק את הפסיקה,‬
‫קיבל את ההחלטה שקיבל,‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים לקבל את זה.‬
‫אבל, כמובן,‬
‫כשקורים דברים מהסוג הזה,‬
‫משני הצדדים,‬
‫אבל בעיקר מהצד של הקורבנות,‬
‫ובצדק, ישנה תרעומת,‬
‫ישנה התמרמרות.‬
‫גם אילו דנו את דיומדס דיאס למאסר עולם,‬
‫המשפחה לא הייתה באה על סיפוקה,‬
‫כי שום דבר לא יכול להחזיר את מי שמת.‬
‫- דיומדס דיאס שוחרר -‬
‫אני מודה לאלוהים ולבתולה.‬
‫אני מודה למערכת המשפט הקולומביאנית,‬
‫ולכל המעריצים שלי!‬
‫כשהוא השתחרר מהכלא,‬
‫כמויות האנשים שבאו אחריו,‬
‫על אופנועים, אופניים, מכוניות,‬
‫אנשים רצו ברגל… זה היה טירוף.‬
‫- חזרתי לאנשים שלי‬ ‫דיומדס דיאס -‬
‫הלכנו אחריו. עם הטירוף שלו,‬ ‫עם העניינים שלו, אבל הלכנו אחריו.‬
‫דיומדס ופרנקו שולטים במצב,‬
‫עם הפקה גדולה לכל המעריצים.‬
‫אנחנו במסיבת ההשקה.‬
‫הוא יצא מהכלא עם אותו חשק לשיר,‬
‫עם אותה השראה לכתוב, בנאדם חזק.‬
‫הוא הופיע בפעם הראשונה‬
‫כאן בבוגוטה, ב״אל קמפין״,‬
‫הופעה ראשונה אחרי הכלא.‬ ‫אני הייתי מופע החימום.‬
‫גבירותיי ורבותיי, ערב טוב!‬
‫זה הרגע שכולכם חיכיתם לו.‬
‫חזרתו של הגדול מכולם!‬
‫הוא היה מלא מוטיבציה, כן.‬
‫הוא רצה מאוד לחזור לבמה.‬
‫כשראינו שהקופות מתחילות למכור כרטיסים,‬ ‫ידענו שזה יהיה טירוף.‬
‫המעריצים רצו לתת לו חיבוקים ונשיקות.‬
‫״באהבה כה גדולה‬
‫אהבתי אותך עם כל הנשמה‬
‫את יודעת שלא יכולתי לאהוב אותך יותר‬
‫עפת ממני‬
‫טסת לעננים הכי גבוהים‬
‫ולא יכולתי להגיע אלייך…״‬
‫זה היה ענקי.‬
‫יוצא דופן.‬
‫המעריצים קיבלו אותו בחיבוק חם,‬
‫והחזירו לו את הכוח שהיה לו בתור אומן,‬
‫עם מחיאות הכפיים והצרחות‬ ‫שדיומדס קיבל באותה הופעה.‬
‫״של אהבה גדולה כל כך..״‬
‫הנשק שבו השתמשתי בקרב הזה היה המצפון שלי.‬
‫והבנתי שאולי דרכי לא הייתה הדרך הנכונה.‬
‫מושלם. טוב מאוד.‬ ‫-ושהדברים השתנו.‬
‫מעכשיו, תהיו בטוחים שלא אאכזב אתכם.‬
‫טוב מאוד.‬ ‫-בראבו!‬
‫אבא לא היה רוצח.‬
‫הוא לא הרג אפילו זבוב, אבא.‬
‫להפך.‬
‫הוא נתן חיים לדברים.‬
‫ואז נפל עליו המשקל של מערכת המשפט כולה.‬
‫דיומדס מעולם לא הצליח‬ ‫להסיר מעליו את הכתם הזה.‬
‫כתם‬
‫של רצח,‬
‫שגמר אותו,‬
‫מבחינה אומנותית.‬
‫התחילה אצלו הידרדרות.‬
‫זה היה הסוף של דיומדס דיאס.‬
‫״אהבתי אותך עם כל הנשמה‬
‫את יודעת שלא יכולתי לאהוב אותך יותר‬
‫עפת ממני‬
‫טסת לעננים הכי גבוהים‬
‫ולא יכולתי להגיע אלייך…״‬
‫מאז הקול שלו לא חזר לעצמו.‬
‫והייתי בפסטיבל במייקאו,‬
‫וכשהוא התחיל לשיר,‬
‫שמתי ידיים על הראש.‬
‫״אלוהים. דיומדס כבר צריך לפרוש.״‬
‫״כבר לא נשאר כלום‬
‫מאהבה כל כך גדולה…״‬
‫הוא איבד את הדימוי העצמי שלו.‬
‫דיומדס היה חולה מאוד.‬
‫דיומדס נשאר ער לפעמים שלושה ימים,‬ ‫ארבעה ימים.‬
‫והוא היה יוצא משם‬
‫והולך לנגן,‬
‫כולו שיכור,‬
‫ונתנו לו סמים כדי להעמיד אותו.‬
‫הוא חצי שר.‬
‫בהופעות האחרונות הוא היה עם הלשון בחוץ.‬
‫פיזית, הוא היה גמור.‬
‫ואז עזבתי את ההרכב.‬
‫כפיים!‬
‫כולם יודעים באיזה מצב קשה דיומדס היה.‬
‫אני אפילו חוויתי את הרגע‬ ‫שבו מגרשים אותך באבנים.‬
‫דיומדס הלך וטבע בעולם הזה,‬
‫שבו אתה מוקף באחריות,‬
‫ומוקף ב… שום דבר חיובי.‬
‫זה שקר, מה שאומרים!‬
‫בכל מקום אני מופיע‬ ‫מול 15,000, 8,000, 30,000 איש.‬
‫זה חלק מההתנגדות. אבל מה אפשר לעשות?‬
‫הנפילה הייתה קשה מאוד.‬
‫הוא לא התערב, פשוט נתן שייקחו אותו.‬
‫הוא כבר לא חזר ליצור את השירים האלה‬
‫שנגעו לכולם בנשמה,‬
‫כי הנפש, קשה לתמרן אותה.‬
‫אבא שלי נפל שוב לכל מיני דברים.‬
‫הוא לא רצה ללכת לשיר,‬
‫לא רצה אפילו להתרחץ.‬
‫הוא לא רצה כלום.‬
‫תאונת הדרכים שהייתה לו,‬
‫לדעתי, הייתה הסיבה העיקרית למוות שלו.‬
‫זה קרה שנה לפני.‬
‫כן, הוא לא ישן בלילה.‬
‫הוא שכנע את הנהג שייתן לו את המפתחות.‬
‫אחי, הייתה פרה על הכביש,‬
‫והוא לא הצליח לתמרן את הרכב.‬
‫דיומדס קיבל שבר בצלע השמאלית,‬
‫שמשפיעה על הריאה שלו,‬
‫וחטף גם מכה בראש,‬ ‫אבל אין לו שברים בגולגולת.‬
‫תגיד להם שאני מרגיש טוב.‬
‫שזה משהו שהיה צריך לקרות,‬
‫ושאני מבטיח להם ש…‬
‫עם ישו לצדי,‬
‫שלעולם לא אנהג שוב בחוסר זהירות כזה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה, דיומדס.‬
‫כל מה שקרה לו היה בגלל הבדידות שלו.‬
‫הוא לא היה בחברה טובה.‬
‫אחרי זה, דיומדס נפרד מאשתו השנייה.‬
‫באותו זמן, הוא רק רצה לחיות בשקט.‬
‫החלטנו להיות יחד ולחיות יחד,‬
‫ולתכנן לעצמנו עתיד טוב יותר.‬
‫הוא לא היה בחברה רעה.‬
‫אני הייתי זו שנתנה חיים לדיומדס.‬
‫בכל זאת, הוא נוצל בידי האנשים שניהלו אותו.‬
‫מה, הוא חולה?‬
‫קחו אותו למרפאה.‬
‫״לא, נכריח אותו לשיר,‬
‫עד שבסוף הוא יתפוצץ.״‬
‫שוב,‬
‫אני מעניק לכם את הגראמי‬ ‫של הוויינאטו, בעונג רב!‬
‫כל פעם שדיומדס סיים הופעה,‬
‫הוא חיבק אותי,‬
‫עם המעגל הפנימי שלו,‬
‫ואומר לי ״תעזור לי, חורחה״.‬
‫אני שמח להיות איתך ב״מופע הכוכבים״, חורחה.‬
‫אני אוהב אותך מאוד, כמו כל קולומביה.‬
‫הצ׳יף של לה חונטה!‬
‫דיומדס ידע מה יקרה.‬
‫הוא הכריז על המוות שלו.‬
‫״אני אמות״, הוא אמר לי.‬
‫״אוי, אבא…‬
‫איך אתה אומר לי דבר כזה?‬ ‫אתה רוצה להרוס את המסיבה היפה?״‬
‫הצ׳יף, דיומדס דיאס!‬
‫- ההופעה האחרונה‬ ‫ברנקייה, דצמבר 2013 -‬
‫דיומדס!‬
‫הופענו ב־20 בחודש בברנקייה, בטרוקופיי.‬
‫הריקוד האחרון.‬
‫״לילה אחד חשבתי על חיי אומנים…״‬
‫ההופעה הכי גרועה של דיומדס.‬ ‫הוא לא סיים אף שיר.‬
‫הוא אמר משהו נבואי. הוא אמר,‬
‫״זו ההופעה הכי גרועה שלי,‬ ‫אבל אני מבטיח לכם שלא תראו אותי שוב ככה.״‬
‫והוא נפטר ב־22 בדצמבר.‬
‫מהתקף לב.‬
‫השעה 16:30 ב־22 בדצמבר 2013.‬
‫הלך לעולמו גיבור בעולם הפולקלור שלנו,‬
‫הצ׳יף, דיומדס דיאס.‬
‫- העמק בוכה על דיומדס -‬
‫חגגנו את יציאת האלבום.‬
‫לקחתי את הדיסק,‬
‫וחיבקתי אותו ככה.‬
‫דיומדס מת.‬
‫לא, המקום התמלא.‬
‫כולם באו לזכרו.‬
‫הבת שלי נאלצה להוציא לי‬ ‫את כל הדברים האלה מהחדר‬
‫כדי שאפסיק לבכות.‬
‫הוא מס׳ 1, וימשיך להיות גם אחרי המוות.‬
‫״בדיחה אחת קדימה‬
‫בדיחה אחת קדימה…״‬
‫דיומדס נפטר ב־22 בדצמבר,‬
‫ונקבר ב־25 בדצמבר.‬
‫זה היה פשוט מדהים.‬
‫האנשים נתנו תצוגה מדהימה.‬
‫״בדיחה אחת אחורה…״‬
‫״בדיחה אחת קדימה…״‬
‫כשהגענו לבית הקברות,‬
‫לא רצו לתת לנו להיכנס.‬
‫10,000 איש שרו לנו במקהלה,‬
‫״אל תקברו אותו! הוא חי! אל תקברו אותו!״‬
‫שלחו אפילו כוח לפיזור הפגנות,‬
‫כי המעריצים הקנאים רצו להיכנס ולראות אותו.‬
‫לא היה מקום לכולם בבית הקברות.‬
‫- דיומדס דיאס מאסטרה -‬
‫אתה חושב על המוות?‬
‫כל יום.‬
‫יום־יום.‬
‫אילו ידעתי שהאדם יכול להועיל יותר במותו‬ ‫מאשר בחייו, הייתי מוכן למות היום.‬
‫אבל אני לא יודע, אחי.‬
‫אני לא רוצה למות.‬
‫אני בורח ממנו כל הזמן.‬
‫יש את מי שהוא היה בתור אומן,‬ ‫ויש את מה שהוא עשה בתור אדם.‬
‫אני עדיין אומרת‬ ‫שהוא אייקון בעולם הפולקלור,‬
‫ואת זה אף אחד לא ייקח ממנו.‬
‫אבל האם צריך להיות מציאותיים? כן.‬
‫עד היום לא ידועה האמת על מה שקרה‬
‫באותו לילה באותה דירה.‬
‫אני לא יכול להאמין‬
‫לכל מה שאומרים שקרה.‬
‫דיומדס דיאס לא היה מסוגל להרוג.‬
‫למה בחרו בו?‬
‫בגלל שהוא היה מפורסם.‬
‫דיומדס יצר בסיס מעריצים חזק.‬
‫דיומדס נתן את עצמו למעריצים שלו,‬
‫והם כל הזמן תמכו בדיומדס,‬
‫כי הם האמינו שהוא חף מפשע.‬
‫דיומדס, אפילו אחרי שמת,‬
‫ממשיך להיות מס׳ 1, המושמע ביותר בקולומביה.‬
‫קולומביה הוא אסכולה.‬
‫הוא היה הדבר הכי גדול‬
‫שהיה בעולם הוויינאטו.‬
‫המורשת העיקרית של דיומדס היא הכישרון שלו,‬
‫השירים שלו.‬
‫״הפצע שאני תמיד נושא בנשמתי לא מגליד.״‬
‫אלה פואמות עממיות.‬
‫דיומדס היה תוצר של החברה הקולומביאנית.‬
‫על הגבול בין מה שאתי לבין מה שלא אתי.‬
‫הוא משקף אותנו, במובן מסוים.‬
‫והוא מסכם אותנו בשירים שלו.‬
‫״החיים האלה שיש לי‬
‫הם יפים מאוד…״‬
‫אין עוד אחד כמו דיומדס.‬
‫לא יקום ולא יהיה.‬
‫אם ייוולד לא יגדל,‬
‫ואם יגדל, ישתגע.‬
‫״אני חי אסיר תודה‬
‫לאנשים שאיתי…״‬
‫תודה רבה לכם.‬
‫תודה.‬
‫״לאן שלא אלך‬
‫כל יום נותנים לי תהילה‬
‫אני לא יודע איך משלמים‬
‫על מחווה כה יפה‬
‫אני רוצה לחלק את הנשמה שלי‬
‫ולתת לכל אחד קצת‬
‫אני שר‬
‫שר שירים יפים‬
‫שר‬
‫שר שירים יפים.״‬
‫תודה רבה.‬
‫- סרט זה מבוסס על תחקיר עיתונאי‬ ‫על חייו ופועלו של דיומדס דיאס מאסטרה. -‬
‫- התהליך כלל ראיונות, תחקיר ארכיוני,‬ ‫ביבליוגרפיה, ומסמכים משפטיים. -‬
‫- סרט זה נוצר תחת הגנתן‬ ‫של נורמות משפטיות של חופש הביטוי, -‬
‫- וכוונתו אינה לפגוע באדם כלשהו,‬ ‫אלא רק להציג את תוצאות התחקיר. -‬
‫- האמת נמצאת בפסקי הדין. -‬
‫- דבריהם של המרואיינים‬ ‫אינם מייצגים את דעתה של ההפקה. -‬
‫- תודה לכל המרואיינים, כולל חורחה אוניאטה,‬ ‫שהתראיין ימים ספורים לפני מותו. -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬