Downloaded from YTS.MX
NETFLIX-KOMEDIASPESIAALI
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hyvää iltaa, São Paulo!
Mahtavaa, että olette täällä. Olen hiton iloinen!
Oletko kunnossa?
Tämä tyttö on neitsyt.
Elämäni on todella jännittävää juuri nyt.
Tiedämme, että naisen on vaikea menestyä alalla kuin alalla.
Jos menestyn tänään ja esitykseni myydään loppuun,
siitä on kiittäminen teitä. Kiitos. Kiitos paljon.
Ikävä kyllä tiedämme myös, että kun nainen menestyy,
kun nainen pääsee valta-asemaan,
jostain aina ilmestyy joku pummi valmiina kysymään:
"Ketä hän nai päästäkseen tuohon asemaan?"
Jos minulta kysytään,
ketä nain, vastaan, että vaikka kuulkaa ketä.
Yksikään heistä ei auttanut minua pääsemään tänne.
He ovat vain tielläni.
Nain yhtä miestä, ja hän varasti telkkarini.
Ostaakseen huumeita. Ihan tosi.
Pahinta on, että olin kirjautuneena Netflixiin,
ja diileri katsoo sarjoja, joista en pidä. Hän pilasi suositukseni.
Lakatkaa ajattelemasta, että miehet vaikuttavat naisten saavutuksiin.
Nainen tekee töitä perse ruvella ostaakseen kalliin auton,
ja joku sanoo: "Ai! Lahja sugar daddyltä."
Minulla ei ole daddyä.
Lakatkaa ajattelemasta, että naisten elämä on yhtä seiväshyppyä.
En aio olla tekopyhä ja väittää,
etten olisi saavuttanut seksillä mitään.
Olen minä. Kyllä vain. Paljonkin asioita.
"Seksiä, Bruna?" Ei. Kerron teille kaiken.
Se menee metsään, sen voin sanoa.
Kerron teille puhtaalla omatunnolla,
että jokainen askel, jonka uuteen kattohuoneistooni kiipeän,
oli kulli, joka ei noussut sängyssäni pystyyn.
Kai tiedätte hurraavanne veltoille kulleille?
Se saa minut surulliseksi, mutta rikkaaksi.
En edes kirjoita vitsejäni enää.
Tapailin yhtä tyyppiä, enkä tiedä, mikä meni vikaan,
mutten pannut häntä ensitreffeillä.
Naiset, minä vetoan teihin, tavatkaa hänet, suudelkaa ja pankaa häntä.
Pankaa, tai alatte muodostaa odotuksia, suhde syvenee, ja sitten hän onkin kamala.
Ehkä hän voihkii kuin hevonen.
Tai nuolee sinua liikuttamatta kieltään. Se vituttaa!
Ehkä hän äänesti Bolsonaroa.
Pane häntä ja heivaa hänet.
Odotukset ovat perseestä.
Viidensillä treffeillämme päätin panna häntä.
Halusi hän tai ei, aioin istua hänen naamalleen.
Ihan sama. Minulla oli tavoite. Lähdin suorittamaan tehtävää.
Kävin kylvyssä, puin stringit…
Syvälle perseeseen.
Inhoan stringejä.
Herran tähden,
joka päivä stringejä pitävät naiset ovat menettäneet elämänhalunsa.
Perseesi pureskelee ne. Tiedättehän.
Persereikäsi ei tiedä, mitä tehdä.
Se ei näe mitään.
Sinä iltana olin messissä. Stringit niin syvällä,
että vain kuningas Arthur saisi vedettyä ne ulos.
Sitten menin hänen luokseen.
En ikinä tee niin, koska en ole noutoruokaa.
Sinä iltana olin messissä.
Tulimme perille, olin messissä, hän oli messissä.
Hänen kalunsa…
Joka naisella on salainen ase velttokullia vastaan.
Kaikki tietävät.
Jos kulli on maassa, sitä täytyy imeä, imeä ja imeä.
Totta se on. Veri alkaa kiertää.
Kulli nousee pystyyn, istut päälle, ylistä Herraa.
Aamen, siskot.
Olin ihan messissä. Leukani oikein napsuivat.
Olin innoissani.
Minä imin, imin ja imin. Kulli oli kuollut.
Imin, imin ja imin. Kulli oli kuollut.
Minä…
Hänen kullinsa…
Se alkoi huvittaa.
Minua huvitti, koska olin kusessa.
Kauanko pitäisi pureskella tätä Saatanan märkää nuudelia?
Jos olet imenyt velttoa kullia, tiedät, mitä tarkoitan.
Siinä lähtee sielu ruumiista. Sellaista vaahtokarkkia suussa.
Sitten tulee popcorninkuori. En edes syönyt poppareita!
En voinut pidätellä.
Minä…
Nauroin hänen kullilleen.
Hän luuli, että tukehdun.
Hänellä oli kova itsetunto.
Totta se on.
"Bruna puhuu kuvottavia." Minulle tapahtuu sellaista.
Miehet ovat velttoja kanssani. Siitä on tullut minulle arkipäivää.
Minusta on tullut kovien kyrpien Thanos.
Mies ottaa kullin esiin, se näkee minut, ja…
Ajattelen, että ne kunnioittavat minua. Ne kumartavat minun edessäni.
Ne vain jäävät maahan eivätkä nouse enää.
Aloin huolestua asiasta. Puhuin siitä terapiassa.
Sanoin, etten jaksa enää roikkuvia kankia.
Terapeutti sanoi: "Bruna… Meidän täytyy ymmärtää,
mikset salli miesten tulla elämääsi."
Hetkinen!
Tulla elämääni, paskat.
Vastaanottotiskillä on kuuma misu.
Ei minun elämässäni.
Hän halusi tietää tarinani, ja mistä lähtien tätä oli tapahtunut.
Kerroin lyhennetyn version. Kerron teille otteita.
Vuosi oli 1984.
Sinä vuonna Bruna Louise -vauva syntyi ja painoi viisi kiloa.
Virtahepovauva.
Olin niin iso, että lääkäri kysyi äidiltä, minkä nimen annatte viisikiloiselle.
Äiti sanoi: "João-setä."
Eikä painon takia. Minulla oli viikset.
Se oli luonnonmukainen synnytys. Eli äiti hoitaa vauvaa,
isä menee hakemaan tupakkaa eikä palaa.
Isä jätti meidät syntymäni päivänä. Kehtasi vielä soittaa äidille ja sanoa:
"Jätän perheeni. Suo anteeksi. Kärsin synnytysmasennuksesta."
1998.
Ensi kertaa Bruna Louise menee terapiaan.
Siellä hän kysyy terapeutilta, paljonko yksi istunto maksaa.
Hän vastaa: "150 realia."
2001.
Bruna on vihdoin saanut säästöön 150 realia.
Ei ollut helppoa.
Bruna palaa terapeutin luo ja sanoo:
"Tohtori, vaikka olen kovin nuori, olen huomannut, etten luota miehiin.
En voi muodostaa vakaata suhdetta kehenkään."
"Et tosiaan, et edes minuun. Istunto maksaa nykyään 210 realia."
2002.
Ronaldo voittaa jalkapallon MM:n Brasilialle -
uudessa samuraivauva-kampauksessaan.
2003.
Bruna katuu sitä, että kopioi tämän kampauksen.
2005.
Sinä vuonna sain ekan työpaikkani. Myin vessapaperia.
Se oli ihanaa! Sain käskeä asiakkaita tunkemaan tuotteeni perseeseensä,
eikä se haitannut.
2007. Silloin aloin seurustella.
Ensimmäinen poikaystäväni. Se kesti kolme kuukautta.
Erosimme, koska tykkäsin kovasti yhdestä jutusta, josta hän ei tykännyt yhtään.
Minusta.
2009.
Suurten ponnistelujen jälkeen onnistuin ostamaan auton.
Olin hyvin onnellinen,
koska pääsin toteuttamaan senaikaisen suurimman unelmani.
Lähdin jahtaamaan ensimmäistä poikaystävääni,
ja se toimi loistavasti.
Ajoin hänen ylitseen.
2010. Aloin tehdä stand uppia. Muistan, että terapeuttini oli innoissaan.
Hän sanoi: "Sehän on mahtavaa. Tulen mielelläni katsomaan. Mitä maksaa?"
Sanoin, että 150 realia.
"Kunhan vitsailen, se on ilmaista. Tuo joku mukanasi."
Hän tuli, ja hänestä oli mahtavaa nähdä minut lavalla.
Hän sanoi: "Bruna, menestyt varmasti koomikkona.
Tulee varmasti paljon keikkaa."
"Loppuunmyytyjä keikkojako?" "Terapiakeikkaa minulle."
Se noita oli oikeassa.
2016.
Adélion kulli oli veltto.
2017.
Robervalin kulli oli veltto.
2018.
Jair laittoi tuuliukkonsa pois päältä.
Ja olin kyllä nirso miesten suhteen.
Vuonna 2019 tapasin vihdoin kumppanin, joka ei ikinä mennyt veltoksi.
Dildoni Edmilsonin.
Sitten tuli 2020 ja pandemia teki kaikista velttoja.
Vietin pandemian aikana niin paljon aikaa kotona,
että Edmilson meni oikosulkuun.
Dildolle oli käyttöä. Tästä pimpistä tuli Dildolandia.
Sisäkkö sai minusta sähköiskun.
Jouluvaloni syttyivät, vaikka eivät olleet seinässä.
Ed ja minä tulimme niin läheisiksi,
että vein sen vahingossa terapiaan.
Hän ei halunnut sitä. Hän tärisi kauttaaltaan.
Kun kerroin terapeutilleni, hän sanoi tajuavansa.
"Et päästä miehiä elämääsi,
koska pelkäät heidän hylkäävän sinut niin kuin isäsi teki."
Sanoin, että kiva tarina, tunge se perseeseesi.
Jotain sinne päin.
Hän sanoi, etten saa paeta.
"Saadaksesi terveen suhteen sinun on etsittävä isääsi."
Sanoin, etten etsi isääni.
Hän sanoi: "Etsi isääsi." Sanoin: "En."
"Edmilson, mitä mieltä?" Johon hän…
Tykkään katsella yleisön reaktioita, kun puhun dildoista.
Tykkään nähdä naamanne.
Näen naisia, joilla on kotona oma ja he rakastavat sitä.
Sitten on uteliaita. Naiset, ostakaa se. Se on järisyttävä kokemus.
Sitten on miehiä, joiden tyttöystävät käyttävät sellaista.
He tietävät, että se auttaa.
Sitten on miehiä,
joiden heiveröiset maskuliiniset egot -
ovat kateellisia dildoille.
Toistan vielä. He ovat kateellisia dildolle!
Oletko kateellinen? Osta oma, hitto!
Ihan järjetöntä. Emme vaihda miestä dildoon.
Tiedämme jo, että dildo on parempi, mutta tarvitsemme jonkun ärsyttävän.
Miehen, joka sanoo tyttöystävälleen: "Ei, rakkaani.
Emme tarvitse näitä nykyajan juttuja.
Voin väristä sinulle."
"Dildot ovat huorille."
Aina, kun miestä pelottaa naisen käyttäytyminen,
nimittely menee samalla tavalla.
Huora. Aina huoritellaan.
On epäreilua, että jotkut näistä termeistä ovat kohteliaisuuksia miehille,
mutta hyvin loukkaavia naisille.
Uroskoira: ihmisen paras ystävä, narttu: huora.
Sonni: vahva mies, lehmä: huora.
Kullankaivaja: aarteenetsijä, kullankaivajanainen: huora.
Gabriel Medina: surffari,
Bruna Surfistinha… -Huora!
Jos mies haluaa loukata toista miestä, hän kutsuu tätä huoranpenikaksi.
Aina syy on meidän!
Jalkapallo on yhä miesvetoinen laji.
Yksi yleisimmistä loukkauksista on huoranpenikka.
Emme ole edes kentällä!
Kun joukkue häviää, ketä he syyttävät?
Tuomarin äitiä.
Rouva Juraci, 80 vuotta, istuu kotona kutomassa.
Kiistämättä hän on huora.
Hän ei paista kanaa päivälliseksi.
Hän paistaa isoja, paksuja, karvaisia kulleja.
Sitä paitsi miksi on niin loukkaavaa polveutua huorasta?
Huorat ovat palveluntarjoajia, jotka toimittavat tuotteensa aikataulussa,
toisin kuin urakoitsijat.
Kukaan ei ikinä näe kohtausta,
jossa huora keskeyttää suihinoton ja sanoo: "Kuule, Etevaldo,
ikävä kyllä en saa tehtyä työtä loppuun, koska huomenna sataa."
Hän hoitaa homman aina.
Eikä ole väliä, kuinka kauan on ollut suhteessa,
kymmenen vuotta, vuoden, kuukauden,
naisen sielua kalvaa aina pelko.
Pelko siitä, koska mies pyytää -
saada panna pyllyyn.
Pelko voimistuu juhlapäivien lähestyessä.
Mulkun syntymäpäivä, tapailun vuosipäivä, joulu, kuolleiden päivä…
Yhdeksän kymmenestä naisesta kärsii tästä pelosta.
Ne, jotka eivät kärsi, tykkäävät peppuseksistä.
Jos olet yksi heistä,
anna kuulua itsestäsi, laita lentolehtisiä ilmoille!
Älä yritä myydä sitä minulle. Älä ala perseiden Jehovan todistajaksi.
En halua herätä sunnuntaiaamuisin ylistämään persettä.
En tykkää. En tuomitse, en vain tykkää.
"Bruna, jos et tykkää siitä, et vain tee sitä oikein.
Laita lisää öljyä."
Onko se perse vai välipala?
En halua haistaa paistoöljyä, kun panen.
Perseeni on airfryer. Ei tarvita öljyä.
Lähes joka nainen on kuullut yhden uhkauksen.
"Etkö anna panna pyllyyn? Etsin jonkun, joka antaa."
Missä ihmiset tarjoavat persettä?
Pyllyrekalla.
Pyllyrekka tulee!
Öljypylly, posliinipylly, tuorepylly.
Tuo oma kulho!
Ja miehet…
"Rakkaani,
avaa mielesi."
"Kokeillaan jotain erilaista."
Toki. Miten olisi, jos antaisit minulle orgasmin?
Taputa, herra! Vaimosi taputtaa.
Naiset, nostakaa käsi pystyyn, jos tykkäätte pyllypanosta.
"Antaisinko koko maailman tietää?"
En minä tuomitse.
Etkö tykkää siitä, mummeli?
Ei haittaa. En minäkään.
Naiset, voimme tietysti yksinkertaisesti kieltäytyä,
mutta voimme myös tehdä heistä vähän pilaa.
Tykkään itse keksiä tekosyitä.
"Bruna, anna panna perseeseen."
"Oi, en voi. Perseeni on offline."
"Älä koske, minulla on virus."
Kaikkien aikojen suosikkini on katsoa miestä silmiin ja sanoa:
"En voi antaa sinun tehdä sitä.
Ikävä kyllä sinun kullisi on valtava.
Nuo kahdeksan senttiä repisivät minut halki."
Lakatkaa kinuamasta pyllyä ja tilatkaa meille kiinalaista ruokaa!
Tylsää. Teistä on tullut pyllykerjäläisiä.
"Anna persettä. Kotona on 8 suuta ruokittavana." Paskat!
Hittolainen. Ihan järjetöntä on myös tämä tissijuttu.
Miksi naisten täytyy peittää tissinsä,
vaikka miehet saavat esitellä rumia nännejään?
Nytkin joku typerys miettii:
"No, Bruna, jos haluat, niin voit näyttää tissisi minulle."
"Näytä vaikka heti."
En voi näyttää tissejä, eikä kukaan nainen voi. Tiedättekö, miksi?
Koska ette osaa pitää pikku pilejänne housuissanne.
Ja ne ovat inhottavia pikku pilejä.
Ei kai Cauã Reymond ota anakondaansa esille -
minun tissieni takia?
Haluatteko tietää, mikä on ongelma?
Miesten rinnat ovat vapaita. Naisten rinnat ovat ehdonalaisella.
Meillä on nilkkapantana rintaliivit.
Siksi mietin aina, jos mies ei saa naisen rintaliivejä auki,
että vartija unohti avaimensa.
Naiset elävät koko ikänsä piilotellen nännejään.
Piilotamme ne toppeihin, rintaliiveihin, exien suihin.
Kaikki naiset tietävät, että huonoin piilopaikka nänneille -
on bikinin yläosa.
Kun nauhat saa sidottua, nännit sekoavat täysin.
Ne haluavat paeta pahemmin -
kuin Prison Breakin vangit. Ne haluavat vapaiksi.
Jos näet paenneen nännin, niin varoita nyt ihmeessä sen omistajaa!
Emme tunne sitä.
Ei tule mitään hälytystä, kun salamisiivu pakenee.
"En varoittanut häntä, koska luulin, että hän keimailee."
Se ei ikinä ole niin. Ei ikinä!
Me tiedämme sen. Nännit eivät ole parhaimmillaan silloin.
Näin on. Ne eivät hymyile ja tervehdi. Ei!
Ne ovat kuin…
Niin kuin liukuovien väliin jääneet ihmiset Tokion metrossa.
"Bruna, aina se on ollut niin. Syy ei ole meidän."
Ei. Ei se ole aina ollut niin.
Oli aika, jolloin naiset saivat näyttää rintansa.
Moni maalaus todistaa siitä.
Jos katsoo maalausta Aatamista ja Eevasta, asia on hyvin selvä.
Heillä oli kummallakin vain yksi lehti. Eevalla ei ollut salaattia tissien päällä.
He olisivat voineet avata vegeraflan Eedenistä lähdön jälkeen.
Tykkään Aatamin ja Eevan tarinasta.
Haluan tehdä siitä saippuasarjan kristitylle kanavalle,
jotta saan nähdä näyttelijäkaartin. Calypson Joelma Eevana.
Eri Johnson Aatamina Rion aksenttinsa kanssa.
Leo Dias voisi olla käärme.
Omena ja juoruja.
Mahtava tarina. Muuttaisin vain yhden asian.
Minusta on hyvin epäreilua syyttää Eevaa perisynnistä.
Se on epäreilua.
Uskon, että Eevaa syytettiin,
koska äänestäjiä oli vain kolme: Aatami, Jumala ja Cid Moreira.
Miettikää, miten opimme tämän tarinan.
Jumala loi maailman, kaikki eläimet ja Aatamin.
Vain Aatamin.
Vain sen söpöläisen.
Jumala katsoo Aatamia ja sanoo: "Simba…
Voit naida kaikkea, minkä näet."
Mukautin tarinaa vähän.
Kuvittelen Eedenin machomiesten biitsinä.
Sellaisena, missä ei ole nähty köyhiä.
Kuvitelkaa, että Aatami on siellä yksin, sinkkuna, valmiina aiheuttamaan harmeja.
Kuvitelkaa hänet lippis väärinpäin chillaamassa kuin tosi-tv-sarjan voittaja.
Hän oli Eedenin puutarhassa yksin.
Hän voi tehdä, mitä halusi.
Hän sai tehdä juttuja, joita miehet tekevät yksin,
haistella omia pierujaan ja ties mitä.
Aatami kuitenkin halusi matamin.
Jonkun, jonka kanssa maatami.
Noita on tusina lisää.
Ihan tosi. Kiitos.
Aatamilla oli tylsää. Hän oli ihan pitkästynyt.
"Ei ole ketään leikkikaveria."
Veltto.
Aatami on ärsyttävä. Pilalle hemmoteltu kakara.
Aatami on historian ensimmäinen Enzo.
Siispä tämä B-tami…
Minähän sanoin.
Hän toistaa: "Onpa tylsää! Ei ketään leikkikaveria.
Teen Jumalalle valituksen."
Hän avaa WhatsAppin.
"Jes, iskä on online."
Hän lähettää Jumalalle ääniviestin.
"Iskä, ei ole ketään leikkikaveria."
Jumala jättää hommat kesken ja sanoo:
"Hei, poju. Iskä tekee sinulle lelun."
Ja Hän loi Eevan.
Me opimme, että meidät luotiin näiden mulkkujen viihdykkeeksi.
Ja jos se ei vielä riitä,
Jumala käyttää Eevan luomiseen Aatamin luuta.
Olemme jo syntymässä näille huoranpenikoille palveluksen velkaa.
Siksi aina, kun tapaan uuden miehen,
ostan hänelle ribsejä velan hyvittämiseksi.
Otan myös suihin toimitusmaksujen ja korkojen kattamiseksi.
Kun Jumala loi Eevan, se meni aivan nappiin.
Kuvitelkaa Eeva, maailman kuumin mimmi,
saapuu Eedeniin merenpohjasta niin kuin Ex on the Beachissä.
Aatamin kohdalla taas ei mennyt ihan niin nappiin.
Jumalalla kesti hyvän aikaa hioa miehet loppuun.
Hän onnistui vasta Rodrigo Hilbertin kohdalla.
Kuvittelen Aatamin rumana miehenä, jolla on todella hyvä sydän.
Tiedättekö sen tyypin?
Mies, jota ei halua panna,
kunnes vahingossa panet, ja hänellä onkin 30-senttinen.
Te tytöt tiedätte.
Joka nainen on pannut rumaa, isomunaista miestä.
"Hän on mahtava. Hän on hauska ja mukava."
"Hän on vain pizzalähetti."
Kuvitelkaa, miten Aatami näkee tämän upean misun ja sanoo:
"Käytkö täällä usein?"
Eeva-parka. Aatami on ainoa vaihtoehto.
Avaat Tinderin, ja Aatami.
Instagram: Aatami.
WhatsApp-ryhmä: Aatami, Jumala, Cid Moreira.
Pitkiä ääniviestejä.
Tytöt, älkää huijatko itseänne.
Me yhdessä Eevan kanssa kannamme perisynnistä syyllisyyttä,
koska tarinan mukaan Eeva ei voinut vastustaa -
omenaa.
Omenaa.
Ei Nutellaa, pekonia tai kaljaa ja sambaa. Vaan omenaa.
Koska viimeksi sekosit täysin keskellä yötä,
nousit sängystä, avasit jääkaapin ja tungit naamasi täyteen omenoita?
Et ikinä!
Me emme pidä omenoista. Emme luota omenoihin.
Olemme lukeneet Lumikin!
Ainoa omena, jonka haluamme, on iPhone. Paskat muista!
Ja kuka tarinan mukaan taivuttelee Eevan puremaan omenaa?
Käärme. Ei.
Ei!
En voi kuvitella alastonta naista puhumassa käärmeelle.
Olen kokeillut monia huumeita.
Olen puhunut saniaisille, pandoille ja alieneille, mutten siedä käärmeitä.
Käärmeet ovat myrkyllisiä. Käärmeet ovat inhoja.
Niillä ei edes ole käsiä, joilla vilkuttaa.
Miten se toi omenan Eedeniin ilman käsiä? Nokalla työntämälläkö?
Aatamilla on näppinsä pelissä.
Ihan pakko olla.
Muistakaa, että kun Eeva saapuu,
hän on alasti.
Tiedätte miehet, kun he näkevät nakun naisen.
Aatami…
"Tissit!"
"Pimpsit!" Sanoja ei ollut oikein keksitty.
Ehkä perisynti olikin, miten tullinpuomi nousi pystyyn.
Ja yksi juttu vielä, tässä tarinassa Aatami luopuu kylkiluustaan.
Maalauksissa Aatamin pitäisi olla näin.
Kaikki tässä tarinassa meni pieleen.
Ja kehtaanpa väittää, että se meni pieleen,
koska Jumala on isä.
Jos Jumala olisi ollut äiti,
kukaan ei söisi ennen lounasta jotain helvetin omenaa.
Äidit pitävät lapset lieassa.
Ne, joilla on tulinen äiti, tietävät, että hän on piru.
Omani on täällä.
Rakastan äitiäni. Äiti, tiedät sen.
Hän on upea. Kasvatti kaksi lasta yksin. Hän on vahva, mutta hän on Saatana.
Luoja, mikä temperamentti! Pomottelee vieläkin.
Minua ja siskoani.
Pari vuotta sitten isosiskoni Carolina päätti mennä naimisiin.
On surullista nähdä jonkun rakkaan seuraavan pahuuden polkuja -
varjojen laaksoon.
Siskot, yritin tuoda hänet valoon. Näytin huumeet ja parinvaihtoklubit.
Hävisin avioliiton synkkyydelle.
Pahinta oli, että hän halusi minut kaasokseen.
Äiti on niin temperamenttinen, että pakotti minut siskoni kaasoksi.
Myönnän, etten pitänyt siitä, ja join hieman liikaa.
Oksensin.
Siskoni päälle.
Kaunis tarina.
Kaksi vuotta Carolinan häiden jälkeen hän soitti ja sanoi:
"Hei. Minulla on hyviä uutisia. Olen raskaana!"
Minä sanoin: "Olen kännissä!"
"Taasko?" Sanoin, että vieläkin.
"Olen raskaana, ja haluan sinut tyttäreni kummitädiksi."
Sanoin: "Kultaseni, etkö ole oppinut mitään?"
En voi olla kummitäti. Ei ole mitään hyvää annettavana.
Olen nätti ulkoa, mutta mätä sisältä.
Veren sijaan suonissani virtaa alkoholia ja pikanuudelimausteita.
Olen epäkypsä.
Saatan tulla krapulassa ja juoda pyhää vettä altaasta.
Läpsäistä pappia perseelle, nostaa kaapua ja sanoa: "Katso, kuoropoika!"
Kerroin äitini temperamentista.
Olen kummitäti!
Dinda Bru.
Sitten siskontyttäreni syntyi. Hänen nimensä on Clara.
Hän on tosi söpö.
Siskoa suututtaa, koska hänen tyttärensä näyttää minulta.
Sisko säästi minut kovalta työltä.
Claran 3-vuotispäivänä äiti soitti minulle,
ja sen puhelun jälkeen annoin äidilleni rakastavan lempinimen -
Tuomion puhelinkeskus.
Hän soittelee minulle huutaakseen.
"Hei, äiti." "Hei, kulta!"
Mitä?
Ei hän ikinä puhu noin.
Missä Helvetin lieskat?
"Äiti, mitä haluat?"
"Kuule, kyse on siskontyttärestäsi.
Nythän on kummityttösi syntymäpäivä, ja hän tarvitsee sängyn.
Ehkä kummitäti voisi…"
Kummitäti!
"…antaa sellaisen."
Hankin sen. Se ei ollut rakkautta. Se oli lasku.
Kuulkaa, en ole mikään lapsiekspertti.
En tiedä, missä virtakytkin on.
Siskontytär kävi läpi hyvin ärsyttävän vaiheen.
Ihan tosi. Hän vain nukkui, itki, puklasi ja paskoi housuun.
Niin kuin minä kännissä.
Annoin krapulalääkettä.
Sisko ei tykännyt!
"Ei sitä voi antaa vauvalle!"
Olenhan minäkin vauva. Imen yhä juttuja.
Näin meillä riidellään.
Kun äitini sanoi noin, ajattelin, että lapsi on kolmivuotias.
Siis suurin piirtein subin kokoinen.
Ei kai sen kokoisen lapsen sänky voi olla kovin kallis.
Sanoin, että oli hirveästi töitä.
Pyysin äitiä valitsemaan sängyn ja maksamaan luottokortillani.
Ei ole mitään vikaa siinä, että antaa äitinsä lainata luottokorttia.
Äidit ovat pyhiä.
Äiti antoi elämän, imetti minua, eikä ime enää kullia. Oli miten oli…
Minulla on sopimus pankin kanssa.
Aina, kun käytän luottokorttia,
pankki tekstaa minulle, jotta tiedän, mihin olen joutumassa.
"Haluatko todella käyttää 300 realia teletappiasuiseen kääpiöön?"
Olin työtapaamisessa, äidillä oli korttini,
ja sain seuraavan viestin:
"Olet juuri käyttänyt -
1 200 realia Tok&Stokissa."
Luulin, että äiti ryöstettiin. Hänet kidnapattiin. Uskomatonta!
Soitin hänelle. "Oletko kunnossa?"
"Voin hienosti."
"Sain jännittävän viestin Tok&Stokista.
Ostimmeko yhden heidän liikkeistään?"
"Ei, ostin vain siskontyttäresi sängyn niin kuin kerroin."
"Äiti, oletko seonnut?
1 200 realia lapsen sänkyyn? Mitä tapahtui?"
"Se on Elsan sänky Frozenista."
"Anna se sitten takaisin hänelle!
Oletko seonnut?"
1 200 realia lapsen sänkyyn!
Parisänkynikään ei maksanut niin paljon.
Ja siinä on vielä pyöröovi.
"Äiti, tuo on järjetöntä. Palauta se!"
Hän ei kuulemma pystynyt.
"Minulla ei siis ole vaihtoehtoja? Ostin juuri Frozenin Elsan sängyn."
Hän sanoi: "Onnittelut!"
"Okei, äiti.
Jos sitä ei voi palauttaa, maksan sen, mutta kuule.
Haluan istua tällä sängyllä viskilasi kädessä,
ja sen Elsa-pikkuhuoran olisi paras piereskellä siihen jääpaloja.
Se lapsi käyttää sänkyä 80-vuotiaaksi, kävi mitä kävi.
Hän menettää siinä neitsyytensä.
Haluan videoita ja kuvia todisteeksi.
Jossain vaiheessa asennan sen ylle peilin,
ja Elsa nuolee minua jääkielellään."
Sanoin kaiken tuon äidilleni.
Olin aivan raivona.
Kuulkaa…
Olen naiskoomikko. Kukaan ei ota minua vakavasti.
Huusin hänelle kaiken tuon, ja hän vastasi: "Olet hauska!"
Vuosi sänkyepisodin jälkeen maksoin yhä kuukausimaksuja -
ja iskin neuloja Elsa-voodoonukkeeni.
Carolina soittaa. "Hei, minulla on hyviä uutisia!"
"Jos olet taas raskaana, sulje haarat.
Joka lapsen myötä luottokorttilaskuni verenpaine räjähtää."
"Ei tämä sitä ole. Sain työpaikan." Kysyin, maksaako hän sängyn takaisin.
Hän sanoi: "Olet hauska!"
"Sain töitä, mutta Brasilian ulkopuolelta. Työpaikka on Vietnamissa."
"Kultaseni, etkö ole englanninopettaja? Mitä tapahtui? Polttiko joku koulusi?"
Sain luurin korvaan.
Kuulkaa,
siskoni Carolina muutti Vietnamiin.
Siskontyttäreni Clara muutti Vietnamiin.
Ainoa kysymykseni oli, mitä sängylle käy.
"Entä sänky, äiti?"
"Yritin, mutta se ei mahtunut koneeseen." Eivät he lentokonetta tarvitse.
He voivat soutaa sängyssä perille asti.
Valtameren yli! Vaianakin teki niin!
Elsan Frozen-sänky on nyt äitini kotona.
65-vuotiaan naisen,
joka ei edes tiedä, mikä Disney-kanava on.
Taakse jää.
Puoli vuotta siskoni muutettua Vietnamiin, kukas minulle soittaakaan?
Tuomion puhelinkeskus
"Hei, äiti."
"Hei, kulta!"
Tunnistin äänensävyn.
Se oli Saatanan puhelinmyyjän ääni.
"Mitä haluat, Didi? Anna kuulua!"
"Siskontyttäresi, siis kummityttösi,
tarvitsee polkupyörän."
Sanoin, että ensinnäkään kukaan lapsi ei todella tarvitse pyörää.
Lapset tarvitsevat happea, auringonvaloa, vettä…
Tämän lapsen tarvitsee palata Brasiliaan nukkumaan sängyssään!
Mitä hän pyörällä? Onko hän Uber Eats -kuski?
Hän on neljävuotias. Jakaako hän sanomalehtiä?
Äiti: "Oletpa tunteeton!
Hän tarvitsee pyörän, koska ei saa kavereita Vietnamissa."
Sanoin, että leikkiköön vaikka miinansiruilla.
Minun luottokorttiini ei kosketa. Helvetin huijariperhe.
Näin sanoin äidilleni. Viisi sekuntia myöhemmin kaduin sitä.
Äiti huusi puhelimessa sydämensä kyllyydestä.
Iski luurin korvaan ja soitti uudelleen toistaakseen sen.
"Hyvä on sitten. Mitäs tämä pikku pyörä maksaa?
Muista, että pyysin vain hinta-arviota.
En luota sinuun enää, niin kutsuttu äitini."
"Oletpa töykeä! Hinta on minulla tässä.
Mutta ensin on kerrottava yksi asia."
Okei. Mikäs huijaus nyt on kyseessä?
"Siskontyttäresi ajoi Vietnamissa vuokrapyörällä -
ja satutti pikku jalkansa pyörän ketjuun."
Eikö jalkojen kuulu pysyä polkimilla?
Millainen tyhmä kakara ei osaa edes ajaa pyörällä?
"Pää kiinni! Se oli onnettomuus.
Siskontyttäresi ajoi pyörää -
ja nukahti."
Hei!
Hetkinen.
Tuossa ei ole mitään järkeä.
Sanoitko, että 4-vuotias nukahti liikkuvan pyörän selässä?
Käytinkö siis 1 200 realia Elsan sänkyyn, vaikka penska voi nukkua missä vain?
Sitten äiti kertoi,
mitä maksaa polkupyörä ketjusuojalla typerille unikeoille.
1 500 realia tämän kokoisesta pyörästä.
Kysyin, miksi hemmottelemme lasta niin.
Kun Carolina ja minä olimme lapsia, meillä ei ollut mitään.
Pidin vain yhtä vaatemerkkiä nimeltä Carla.
Carla on vanhin serkkuni.
Olen nuorin kuudesta.
Vaatteet valuivat serkulta toiselle.
Minun kohdallani niissä oli enää 1 % akkua.
Valkoisten t-paitojen kainalot olivat niin keltaisia,
että ne näyttivät aneemisilta. Ihan tosi.
Pesimme niitä foolihapossa.
Niin kuin siskontyttäreni, sain lapsena yhden jutun yhdestä sadusta.
Keisarin uudet vaatteet.
Sanoin: "Äiti.
Äiti, miksi? Miksi hemmottelemme sitä lasta niin?"
"Koska hän on erityinen. Hän on polyglotti."
Sanoin, että eikä ole. Hän sanoi, että onpas.
"En tiedä, mitä se tarkoittaa!"
Sitten hän selitti.
"Nelivuotias siskontyttäresi puhuu portugalia, englantia ja vietnamia."
"Eikä.
Ei hän uskaltaisi.
Kuka hän luulee olevansa? Fiksu ihminen tyhmässä perheessä.
Siksi hän ei saa kavereita. Helvetin leuhka kakara!
Istuu varmasti luokan eturivissä.
Käske istua takarivissä, jäädä luokalle kolmesti,
myydä kamaa, ja sitten katsotaan, tuleeko kavereita."
Polyglotti, ja paskat.
Minäkin olen. Puhun portugalia ja paljon paskaa.
Puhun slangia. Puhun Venturalle ja ymmärrän, mitä hän sanoo.
Olin vihainen. Soitin videopuhelun siskolleni, ja hän vastasi.
Sanoin: "Anna kun puhun sille pikku räkäiselle, leuhkalle,
uneliaalle helvetin polyglotti-erityiskakaralle.
Puhuu vietnamia, muttei osaa ajaa pyörää?"
Hän kutsui siskontyttären. Söpö.
Kakara piti äitinsä iPhonea ja sulki kaikki sovellukset.
Inhoan näitä teknologialapsia. Kuin äidin pillussa olisi ollut wifi.
Hän sanoi: "Hei, dinda Bru."
Sanoin: "Sitä ollaan nyt sitten olevinaan. Kova helvetin polyglotti ja kaikkea, häh?"
Helvetin räkäinen, hemmoteltu saatanan erityinen polyglotti-kakara.
"Puhut vietnamiakin nyt. Taidat olla aika iso juttu.
Puhu minulle vietnamia."
Hän puhui.
Hän pani puhelimen telineeseen, katsoi minua silmiin…
Olin ihan, että tämä penska huiputtaa.
Niin kuin siinä sarjassa, kun Pingu sanoo…
Polyglotti, ja paskat.
Kerroin äitini temperamentista.
Ostin sen!
1 500 realia pyörästä.
Sain videon hänestä pyöräilemässä Vietnamissa.
Sanoin: "1 500!"
Soitin äidille. "Äiti, sängyn ja pyörän jälkeen -
olen käyttänyt 2 700 realia lapseen, jota en edes tehnyt.
Sillä rahalla olen ostanut oikeuden nousta lavalle missä vain,
kertoa siitä ja haukkua siskoani nartuksi.
Koko kansan edessä!
Nyt se on Netflixissä!
Kiitos.
Ongelma on…
Ongelmana sen sanomisessa Netflixissä on, että koko perheeni näkee sen.
Se näkyy Vietnamissakin!
Pelkään heidän reaktiotaan. Menetän ehkä perheeni.
Mietin sitä ja soitin terapeutilleni.
"Kuule, miten se menikään se juttu isäni etsimisestä?"
Voitteko uskoa, että lähdin etsimään paskiaista?
Meillä ei ollut yhteyttä, mutta hänen tyttärensä seuraa minua Instassa.
Puolisiskoni.
Puolisisko on hassu sana.
Puolet siskoa, puolet quattro formaggia.
Kaikkea minäkin mietin perheasioita selvitellessä.
Tekstasin hänelle. Emme olleet ikinä puhuneet.
Sanoin: "Moi!
Kuulehan,
onko sinulla isäsi, minun isäni, meidän isämme numeroa?"
Sinun perseesi.
Totta kai hänellä oli.
Hänen isänsä kasvatti hänet.
Hänen isänsä oli paikalla koko hänen elämänsä ajan.
Hemmoteltu kakara! Eikö ole helppoa, kun on isä kotona?
Kokeile tätä isätöntä elämää, senkin paska!
Ei hätää. Hän vastasi nopeasti.
Hän sanoi: "Heippa, sisko. Tässä on isän numero. Onnea matkaan."
Rakkaudella kasvatetut vituttavat.
Sain siis isäni numeron.
En edes osannut tallentaa sitä.
Iskä? Isi? Nemo?
Tallensin nimellä Iskä.
Sitten luin WhatsAppista "viimeksi nähty 1984".
Hiton pummi.
Vitsailen siitä, mutta se oli minulle vaikea hetki,
koska olin sanomassa isälleni ensimmäiset sanani,
enkä tiennyt, mitä sanoa.
Annoin sydämeni puhua, ja ainoat sanat, jotka kykenin kirjoittamaan, olivat:
"Morjensta, äijändeeros!"
Kirjoitin: "Hei, iskä.
Nimeni on Bruna. Olen tyttäresi.
Emoji.
Niillä on hyvä rikkoa jäätä.
Hän vastasi.
Hän sanoi:
"Hei, tytär."
Olin ihan, että hitsit! "Nyt minulla on isä.
Nyt olen iskän pikku prinsessa!
En voi enää tapailla diilereitä."
Läppä. Voin minä.
Sitten vakavoiduin. "Isä, meidän täytyy tavata,
koska lähtösi jälkeen yksikään kulli ei ole noussut.
Pitkä tarina, selitän myöhemmin.
Terapeuttini mukaan meidän täytyy tavata, koska olen vähän seko ja vähän hullu.
Hänestä oli väärin ajaa exän yli autolla ja puukottaa toista."
Rikoksia… Kauhean seksististä.
"Minulla on traumoja, koska lähdit. Olen hullu, ja se on sinun syysi. Emoji."
Hän sanoi, että jos haluan tavata,
hän asuu yhä samassa kaupungissa, jossa synnyin.
Helvetti! Olemmepa paskoja etsimään.
Se on aivan pieni kaupunki. Kaikki tuntevat kaikki.
Tiedetään, missä Candyman asuu.
Serkut nussiskelevat, kun ei ole muita.
Sellainen perheeni on. Sukupuuni on sellainen köynnös.
Tätini asuu yhä siellä. Se lesbo.
Kutsumme häntä Butch-tädiksi.
Soitin Butch-tädille ja sanoin…
Tykkäätte Butch-tädistä.
Butch-täti.
Sanoin, että tapaan isäni.
Hän sanoi auttavansa. Siinä sitä mentiin.
Minua jännitti. Butch-tätiä jännitti.
Tulimme tapaamispaikalle ennen isääni.
Olin ahdistunut ja harkitsin luovuttamista.
Sanoin Butch-tädille, että lähden ostamaan tupakkaa.
Sitten muistin, etten polta. Vittu.
Auto pysähtyi.
Se oli isäni auto.
Myönnän, että ensimmäisenä tarkistin auton mallin.
Halusin tietää, mistä olin jäänyt paitsi.
Se oli romu. En olisi päässyt Disney Worldiin.
Hän nousi autosta silmät kyyneleitä täynnä.
Sanoin: "Isä, itkekö sinä?"
Hän sanoi: "Ei, olen kännissä."
Asiaa! Hän todisti olevansa isäni!
On hullua tavata isänsä pitkän ajan jälkeen.
On vaikea antaa anteeksi jollekulle, joka on hylännyt sinut.
Samaan aikaan oli hienoa nähdä hänessä omia piirteitäni,
joiden alkuperää en ollut tiennyt.
Näin isässäni holtittomuuden, alkoholismin, seksiriippuvuuden.
Niistä nivusista minä tulin!
Olin tervetullut, kotona, mukavuusalueella.
Olin niin onnellinen, että halusin kiittää niitä, jotka auttoivat minut perille.
Soitin puolisiskolleni kiittääkseni häntä. "Arvaapa, kenellä nyt on isukki, narttu."
Otin isän autoon ja ajoin orpokodin ohi. "Minulla on iskä, teillä ei!"
Sitten menin taas terapiaan.
Kun tulin huoneeseen,
terapeuttini sanoi, ettei minun tarvitse piileskellä vitsieni takana.
"Miltä tuntui tavata isäsi?"
Sanoin: "En tiedä, miksi, mutta isäni tapaaminen sai miettimään -
ja arvioimaan uudelleen kaikkia menneitä suhteitani,
ja tulin siihen tulokseen, että tunnen sääliä -
kaikkia exiäni kohtaan.
Yhtä yliajosta,
toista puukottamisesta,
mutta säälin heitä kaikkia, koska olen varma,
etten enää ikinä lähde ulos yhdenkään heistä kanssa.
Jos mietit, että onpa tytöllä itsetuntoa,
niin kyllä, tein kovasti töitä sen eteen,
koska jokainen elämässäni ollut mies on saanut minut tuntemaan itseni paskaksi.
Yksi jätti minut, koska en ollut tarpeeksi nätti.
En ollut viehättävä.
Tykkäsin miehestä, joka ei halunnut edes tavata,
koska hän tapaili Grazi Massaferaa.
Koska en ikinä käyttänyt suhteisiini paljon aikaa,
päädyin omistamaan kaiken aikani, huomioni, rakkauteni ja sitoumukseni -
jollekulle, joka ei ikinä jätä minua.
Itselleni.
Se sitoumus toi minut tälle lavalle katsomaan teitä ja sanomaan:
"Olen toteuttanut valtaosan unelmistani."
Esiinnyn loppuunmyydyille yleisölle, seuraajia on tuhansia, ja olen sikarikas.
Olen ensimmäinen brasilialainen nainen,
jolla on komediaspesiaali Netflixissä!
Halusin kertoa teille sen, varsinkin naisille.
Halusin tuoda viestin erityisesti teille.
En käske pysymään sinkkuna. Siitä tässä ei ole kyse.
Haluan vain, ettette unohda,
että yhteiskunta painostaa meitä parisuhteisiin -
niin kuin se olisi elämämme päätavoite.
Niin kuin sinkkuna oleminen olisi epäonnistumista.
Se saa meidät alistumaan asioihin, joita ei pitäisi hyväksyä.
Yritämme ahtautua lokeroihin, joihin emme mahdu,
ja pienennämme itseämme.
On valtavasti muitakin asioita, joita voimme tavoitella.
Voimme saada enemmän kuin työpaikan. Voimme saada uran.
Siispä, kun rakastut, rakastu vain, antaudu sille ja hyppää suhteeseen,
mutta älä ikinä unohda rakastaa ensisijaisesti itseäsi.
Kuulkaa,
kerroin -
kaiken tuon -
terapeutilleni.
Hän katsoi minua silmiin ja sanoi:
"Olet hauska!"
Kiitos paljon, naiset ja herrat!
Kiitos!
Kiitos paljon.
Siinä se, Netflix! Homma kotiin!
Erityiskiitos äidilleni, joka kasvatti minut yksin -
ja joutuu nyt kuulemaan isästäni Netflix-spesiaalissani.
Tekstitys: Otto Nuoranne