Downloaded from YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫ערב טוב, סאו פאולו!‬
‫כמה נפלא שאתם כאן.‬
‫אני כל כך שמחה!‬
‫הכול טוב, ילדה?‬
‫הבחורה הזאת בטוח בתולה.‬
‫חבר'ה, החיים שלי כל כך מלהיבים עכשיו.‬
‫אנחנו יודעים‬
‫שקשה לאישה להתבלט בכל תחום.‬
‫אם אני עומדת כאן היום‬ ‫ומוכרת את כל הכרטיסים בכל מקום,‬
‫זה בזכותכם. תודה רבה.‬
‫באמת, תודה.‬
‫לצערי, אנחנו יודעים‬
‫שבכל פעם שאישה מתבלטת,‬
‫בכל פעם שאישה מגיעה לעמדת כוח,‬
‫תמיד יש איזה בטלן‬
‫שחייב לשאול,‬
‫"עם מי היא הזדיינה?‬
‫כדי להגיע לאן שהגיעה?"‬
‫ואם הם שואלים אותי‬
‫את מי דפקתי,‬
‫אני אגיד, "ערימה של בחורים".‬
‫מרשים איך ששום גבר לא עזר לי להגיע לכאן.‬
‫הם רק עומדים בדרכי!‬
‫דפקתי פעם גבר, והוא גנב את הטלוויזיה שלי.‬
‫כדי לקנות סמים. ברצינות.‬
‫והכי גרוע,‬ ‫הטלוויזיה הייתה מחוברת ל"נטפליקס",‬
‫וסוחר הסמים צפה בסדרות שאני לא אוהבת.‬ ‫שנאתי את זה.‬
‫הוא הרס את ההמלצות שלי.‬
‫תפסיקו לחשוב‬ ‫שלגברים יש קשר להישגים של נשים.‬
‫האישה קורעת את התחת שלה‬
‫כדי לקנות מכונית יקרה,‬
‫ומישהו אומר…‬
‫"זו מתנה מהשוגר דדי שלה".‬
‫אין לי אבא אפילו.‬
‫תפסיקו לחשוב שנשים מצליחות בחיים‬ ‫בזכות קפיצות מוט.‬
‫בטח, לא אהיה צבועה‬
‫ואגיד לכם‬
‫שמעולם לא השגתי דבר באמצעות סקס.‬
‫כן, השגתי.‬
‫הרבה דברים.‬
‫"עושה סקס, ברונה?" לא.‬
‫מספרת לכם על זה.‬
‫זה משתבש, תאמינו לי.‬
‫אני אומרת לכם במצפון נקי‬
‫שכל מדרגה שאני עולה בה לפטנהאוז החדש שלי,‬
‫הייתה זין שלא התרומם במיטה שלי.‬
‫אתם יודעים שאתם מריעים‬ ‫לשמוקים רופסים, נכון?‬
‫זה מעציב אותי, אבל גם מעשיר אותי.‬
‫אני כבר לא כותבת יותר את הבדיחות.‬
‫יצאתי עם בחור אחד, ואני לא יודעת מה השתבש,‬
‫אבל לא דפקתי אותו בדייט הראשון.‬
‫נשים, אני מתחננת,‬
‫תיפגשו, תתנשקו ותדפקו אותו כבר.‬
‫תדפקו אותו, אחרת תתחילו לפתח ציפיות,‬
‫תהיו מעורבות רגשית ואז תגלו שהוא גרוע.‬
‫אולי הוא גונח כמו סוס.‬
‫או מלקק אתכן בלי להזיז את הלשון.‬ ‫זה מעצבן אותי!‬
‫אולי הוא בחר בבולסונארו. כלומר…‬
‫תדפקו אותו ותיפטרו ממנו.‬
‫ציפיות זה דבר דפוק.‬
‫בכל אופן, בדייט החמישי שלנו,‬ ‫החלטתי לדפוק אותו.‬
‫ירצה או לא, אני אשב על הפנים שלו.‬ ‫לא אכפת לי.‬
‫יש לי מטרות. אני יוצאת מהבית עם משימה.‬
‫אז עשיתי אמבטיה,‬
‫לבשתי חוטיני,‬
‫שהיה תקוע עמוק בתחת שלי.‬
‫אני שונאת חוטיני.‬
‫למען השם,‬
‫נשים שלובשות חוטיני כל יום‬
‫איבדו את הרצון לחיות.‬
‫התחת שלהן לועס אותם. אתן יודעות, נכון?‬
‫התחת שלך לא יודע מה לעשות. כאילו…‬
‫הוא לא רואה שום דבר.‬
‫אבל באותו לילה, הייתי בעניין.‬ ‫החוטיני היה שקוע עמוק כל כך,‬
‫שמי שהצליח לחלץ אותו‬ ‫צריך להיות מוכתר כמלך ארתור.‬
‫ואז,‬
‫הלכתי לדירה שלו.‬
‫זה לא קורה, כי אני לא משלוח ממסעדה סינית.‬
‫אבל באותו לילה הייתי בעניין.‬
‫הגעתי לשם.‬ ‫אני הייתי בעניין, הוא היה בעניין.‬
‫אני בעניין, הוא בעניין.‬
‫הזין שלו…‬
‫לכל אישה‬
‫יש נשק סודי‬
‫נגד "רפיסות שמוק".‬
‫כולן יודעות.‬
‫אם השמוק מביט למטה,‬
‫מוצצים אותו.‬
‫בדיוק. הדם מתחיל לנוע,‬
‫השמוק מתרומם, את יושבת עליו והשבח לאל!‬
‫אמן, אחיות.‬
‫באמת, הייתי בעניין.‬
‫הלסת שלי השמיעה קולות.‬
‫התלהבתי!‬
‫אני מוצצת, הזין שלו מת.‬
‫אני…‬
‫הזין שלו…‬
‫התחלתי לחשוב שזה מצחיק.‬
‫זה היה מצחיק כי אכלתי אותה בגדול.‬
‫כמה זמן יהיה עליי למצוץ‬ ‫את האטרייה הרטובה של השטן?‬
‫לא! אם מצצת פעם שמוק רופס,‬ ‫את יודעת למה אני מתכוונת.‬
‫הנשמה שלך עוזבת את הגוף!‬
‫המרשמלו הזה בפה שלך!‬
‫ואז, קליפת פופקורן.‬
‫לא אכלתי פופקורן אפילו!‬
‫לא הצלחתי להתאפק.‬
‫עשיתי…‬
‫צחקתי על הזין שלו.‬
‫הוא חשב שאני נחנקת.‬
‫ההערכה העצמית שלו הייתה בשמיים.‬
‫זאת האמת.‬
‫תגידו, "ברונה אומרת דברים מגעילים",‬ ‫אבל זה קורה לי.‬
‫הבחורים נעשים לי רופסים.‬
‫זה נהפך לשגרה אצלי.‬
‫נהפכתי לתאנוס לשמוקים קשים.‬
‫הבחור שולף את הזין, הזין רואה אותי ו…‬
‫אני מעדיפה לחשוב ששמוקים מכבדים אותי.‬ ‫כשהם רואים אותי, הם קדים.‬
‫הבעיה היא שהם נשארים למטה.‬ ‫לא חוזרים למעלה.‬
‫זה התחיל להדאיג אותי.‬
‫דיברתי על זה בטיפול.‬
‫אמרתי, "אני לא יכולה‬ ‫לסבול יותר מוטות רכים".‬
‫המטפלת שלי אמרה, "ברונה,‬
‫אנחנו צריכות להבין‬
‫למה את לא מאפשרת לגברים להיכנס לחייך".‬
‫אני כזה, "ואו!‬
‫להיכנס לחיי, בתחת שלי!‬
‫יש נימפה בדלק הקבלה שלי.‬
‫לא בחיי".‬
‫היא אמרה שעליה לשמוע את הסיפור שלי‬ ‫כדי לברר מתי זה התחיל.‬
‫סיפרתי לה את הגרסה המקוצרת.‬ ‫אספר לכם כמה קטעים.‬
‫השנה היא 1984.‬
‫השנה שנולדה בה התינוקת ברונה לואיס,‬
‫במשקל חמישה ק"ג.‬
‫גורת היפופוטם.‬
‫הייתי כל כך גדולה‬ ‫שהרופא אמר לאימא שלי, "ואו!‬
‫איך תקראי לתינוקת ששוקלת חמישה ק"ג?"‬
‫אימא אמרה, "דוד ג'ון".‬
‫לא בגלל המשקל. היה לי שפם.‬
‫זאת הייתה לידה טבעית.‬ ‫כלומר, כשאימא מטפלת בתינוקת,‬
‫ואבא יוצא לקנות סיגריות ולא חוזר.‬
‫אבא שלי עזב אותנו ביום שנולדתי.‬
‫הייתה לו החוצפה להתקשר לאמי‬
‫ולהגיד, "אני עוזב את המשפחה.‬ ‫סלחי לי. יש לי דיכאון אחרי לידה".‬
‫אלף תשע מאות תשעים ושמונה.‬
‫לראשונה, ברונה לואיס הולכת לטיפול.‬
‫היא מגיעה לשם ושואלת,‬
‫"דוקטור, כמה עולה פגישה?"‬
‫היא עונה, "150 ריאל".‬
‫אלפיים ואחת.‬
‫ברונה מצליחה סוף סוף לחסוך 150 ריאל.‬
‫זה לא היה קל, מבינים?‬
‫ברונה חוזרת למטפלת ואומרת,‬
‫"דוקטור, למרות שאני צעירה מאוד,‬ ‫שמתי לב שאני לא סומכת על גברים.‬
‫אני לא חושבת שאוכל לצאת קבוע עם מישהו".‬
‫היא אמרה, "נכון. אפילו לא איתי.‬ ‫פגישה עולה עכשיו 210 ריאל".‬
‫אלפיים ושתיים.‬
‫רונלדו זוכה בגביע העולם עבור ברזיל,‬
‫כשהוא מציג את תספורת תינוק הסמוראי שלו.‬
‫אלפיים ושלוש.‬
‫ברונה מתחרטת שחיקתה‬ ‫את תספורת תינוק הסמוראי של רונלדו.‬
‫אלפיים וחמש.‬
‫זאת הייתה השנה שהשגתי בה‬ ‫את העבודה הראשונה שלי.‬
‫מכרתי נייר טואלט.‬
‫אהבתי את זה! יכולתי להגיד לאנשים‬ ‫לדחוף את המוצר שלי לתחת,‬
‫וזה היה בסדר.‬
‫אלפיים ושבע.‬
‫זאת השנה שהתחלתי לצאת לדייטים.‬
‫אהובי הראשון.‬
‫זה נמשך שלושה חודשים.‬
‫נפרדנו‬
‫כי אהבתי מאוד דבר אחד והוא לא.‬
‫אותי.‬
‫אלפיים ותשע.‬
‫אחרי מאמצים רבים,‬
‫הצלחתי לקנות מכונית.‬
‫ושמחתי מאוד‬
‫כי יכולתי להגשים את החלום הכי גדול שלי אז.‬
‫יצאתי לחפש את החבר הראשון שלי,‬
‫וזה הסתדר ממש טוב.‬
‫דרסתי אותו.‬
‫אלפיים ועשר.‬
‫השנה שהתחלתי לעשות סטנדאפ.‬
‫אני זוכרת שהמטפלת שלי התרגשה מאוד.‬
‫היא אמרה, "נפלא שתעשי סטנדאפ.‬
‫אשמח לבוא לצפות בהופעה. כמה זה עולה?"‬
‫אמרתי, "150 ריאל".‬
‫ואז אמרתי, "בצחוק, ד"ר, זה בחינם.‬ ‫בבקשה תביאי מישהו!"‬
‫היא באה וכל כך שמחה לראות אותי על הבמה.‬
‫היא אמרה, "ברונה, אני בטוחה‬
‫שתצליחי מאוד בסטנדאפ.‬
‫אני בטוחה שתצברי המון שעות".‬
‫אמרתי, "שעות של הופעות?"‬ ‫אמרה, "שעות של טיפול, טיפשה!"‬
‫המכשפה צדקה.‬
‫אלפיים ושש עשרה.‬
‫הזין של אדליו צנח.‬
‫אלפיים ושבע עשרה.‬
‫הזין של רוברוואל צנח.‬
‫אלפיים ושמונה עשרה.‬
‫ז'איר כיבה את איש צינור האוויר שלו.‬
‫והייתי בררנית בנוגע לדייטים שלי.‬
‫ב-2019,‬
‫פגשתי סוף סוף בן זוג‬
‫שמעולם לא צנח לי.‬
‫אדמילסון, הוויברטור שלי.‬
‫ואז הגיעה שנת 2020,‬ ‫והמגפה גרמה לכולם לצנוח.‬
‫הייתי כל כך הרבה זמן בבית בזמן המגפה,‬
‫שגרמתי קצר לאדמילסון.‬
‫הייתה כל כך הרבה פעילות ויברטור,‬
‫שהכוס הזה נהפך לוויברטור-לנד!‬
‫נגעתי בעוזרת וחשמלתי אותה.‬
‫הדלקתי אורות חג מולד בלי לחבר אותם לחשמל.‬
‫באותה שנה התקרבתי מאוד לאד,‬
‫עד שבטעות לקחתי אותו לטיפול שלי.‬
‫אני חושבת שהוא לא רצה ללכת, הוא רעד.‬
‫כשסיפרתי את זה למטפלת שלי,‬
‫היא אמרה, "אני מבינה.‬
‫את לא נותנת לגברים להיכנס לחייך‬
‫כי את פוחדת שהם ינטשו אותך‬
‫כמו שאבא שלך עשה".‬
‫אמרתי, "סיפור נחמד. תתחבי אותו לתחת".‬
‫משהו כזה.‬
‫היא אמרה, "תפסיקי לברוח מזה.‬
‫כדי לנהל מערכת יחסים בריאה,‬ ‫את צריכה לחפש את אבא שלך".‬
‫אמרתי, "לא אחפש את אבא שלי".‬
‫היא אמרה, "חפשי את אבא שלך". אמרתי, "לא.‬
‫אדמילסון, מה דעתך?" הוא עשה…‬
‫כשאני מדברת על ויברטורים,‬
‫אני אוהבת לצפות בתגובות של הקהל.‬
‫אני רוצה לראות את פניכם.‬
‫יש נשים שיש להן אחד בבית‬
‫והן אוהבות אותו.‬
‫ויש את הסקרניות. נשים, תקנו אחד.‬
‫הוא רוטט.‬
‫יש בחורים‬
‫שהחברות שלהן משתמשות בזה.‬ ‫הם יודעים שזה עוזר, וזה אדיר.‬
‫ויש בחורים‬
‫בעלי אגו גברי שביר‬
‫שמקנאים בוויברטור.‬
‫אגיד את זה שוב. הם מקנאים בוויברטור!‬
‫אתה מקנא? קנה לעצמך אחד, לעזאזל!‬
‫זה לא הגיוני. לא נחליף גבר בוויברטור.‬
‫אנחנו יודעות כבר שהוויברטור הרבה יותר טוב,‬
‫אבל אנחנו צריכות מישהו‬ ‫שיעלה לנו על העצבים.‬
‫זה הבחור שאומר לבחורה שלו, "לא, אהובתי,‬
‫אנחנו לא צריכים את הדברים המודרניים האלו.‬
‫אני יכול לרטוט בשבילך.‬
‫ויברטורים זה לזונות".‬
‫נשים, בכל פעם שגבר חש מאוים‬ ‫בגלל התנהגות של אישה,‬
‫שמות הגנאי חוזרים על עצמם תמיד.‬
‫זונה. תמיד זונה.‬
‫לא הוגן שחלק מהביטויים האלו‬
‫הם מחמאה לגברים, אבל מעליבים מאוד לנשים.‬
‫כלב. החבר הטוב ביותר של האדם.‬
‫כלבה. זונה.‬
‫שור. גבר חזק.‬
‫פרה. זונה.‬
‫מחפש זהב. צייד אוצרות.‬ ‫גולד דיגרית. זונה.‬
‫גבריאל מדינה. גולש.‬
‫ברונה סורפיסטיניה…‬
‫זונה.‬
‫ובכל פעם שגבר רוצה להעליב גבר אחר,‬
‫הוא אומר, "בן זונה".‬
‫זו תמיד אשמתנו, לעזאזל!‬
‫כדורגל הוא עדיין ספורט שגברים שולטים בו.‬
‫אחד העלבונות השכיחים ביותר הוא "בן זונה".‬
‫אנחנו לא על המגרש אפילו, בחור!‬
‫וכשהקבוצה שלהם מפסידה,‬
‫את מי הם מאשימים? את אמו של השופט.‬
‫גברת ז'וראסי, בת 80, סורגת בבית.‬
‫אין ספק שהיא זונה.‬
‫היא לא צולה עוף לארוחת ערב.‬
‫היא צולה שמוקים גדולים, שמנים ושעירים.‬
‫ולמה כל כך מעליב‬
‫להיות צאצא של זונה?‬
‫הזונות הן ספקיות שירות‬
‫שמספקות בזמן את הסחורה שלהן,‬
‫שלא כמו קבלנים.‬
‫איש לא יראה לעולם‬
‫זונה שעוצרת באמצע מציצה ואומרת,‬ ‫"תשמע, אוואלדו,‬
‫לצערי לא אוכל לסיים כי ירד גשם מחר".‬
‫היא תמיד עומדת בהבטחתה.‬
‫ולא חשוב כמה זמן את במערכת יחסים,‬
‫עשר שנים, שנה, חודש,‬
‫תמיד יש את הפחד הזה‬
‫שרודף את נפשה של האישה.‬
‫מדובר‬
‫בשאלה, "מתי הוא יבקש‬
‫לזיין אותי בתחת?"‬
‫הפחד הזה מתעצם‬ ‫ככל שמתקרבים לתאריכים חגיגיים,‬
‫יום ההולדת של הדפוק, יום השנה לקשר,‬
‫חג המולד, יום המתים.‬
‫תשע מתוך עשר נשים סובלות מהפחד הזה.‬
‫ואלו שלא, אלו שאוהבות את זה בתחת?‬
‫אם את אחת מהן,‬
‫לכי על זה, תפרסמי את זה בראש חוצות!‬
‫אבל אל תנסי לשכנע אותי לעשות את זה גם.‬
‫אל תהפכי לעד יהווה של התחת.‬
‫אני לא רוצה לקום בראשון בבוקר‬ ‫ולהלל את התחת הכול-יכול!‬
‫אני לא אוהבת את זה.‬ ‫זו לא דעה קדומה, אני פשוט לא אוהבת את זה.‬
‫"ברונה, אם את לא אוהבת את זה,‬
‫את לא עושה את זה כמו שצריך.‬
‫תמרחי עוד שמן."‬
‫זה תחת או כופתה?‬
‫אני לא רוצה להסריח‬ ‫כמו טיגון בשמן עמוק כשאני מזדיינת.‬
‫התחת שלי הוא סיר טיגון ללא שמן.‬
‫ויש איום שכל אישה כמעט שומעת.‬
‫"לא תיתני לי לדפוק אותך בתחת?‬
‫אז אמצא מישהי שכן."‬
‫ואיפה יש אנשים‬
‫שנותנים את התחת שלהם?‬
‫אלו ממשאית הישבנים.‬
‫משאית הישבנים מגיעה!‬
‫"ישבן שמנוני, ישבן חסר שיער, ישבן טרי!‬
‫תביאו איתכם קערה!"‬
‫והבחורים,‬
‫"אהובתי,‬
‫תפתחי את הראש.‬
‫בואי ננסה משהו אחר".‬
‫"בטח.‬
‫מה דעתך שאולי‬
‫תגרום לי לגמור?"‬
‫תמחא כף, אדוני! אשתך מוחאת כפיים.‬
‫נו, טוב.‬
‫נשים,‬
‫תרימו את היד אם אתן אוהבות בתחת.‬
‫"ושכל העולם ידע?"‬
‫אני לא שופטת.‬
‫את לא אוהבת את זה, סבתא?‬
‫זה בסדר. גם אני לא אוהבת את זה.‬
‫גבירותיי,‬
‫אנחנו יכולות פשוט להגיד לא, כמובן,‬
‫אבל אפשר גם לצחוק עליהם קצת.‬
‫אני אוהבת להמציא תירוצים.‬
‫"ברונה, תני לי לזיין אותך בתחת.‬
‫אני לא יכולה. התחת שלי לא מקוון.‬
‫אל תיגע שם, יש לי וירוס."‬
‫אבל הדבר הכי אהוב עליי הוא‬
‫להביט לו בעיניים ולהגיד,‬
‫"אני לא יכולה לתת לך.‬
‫לצערי, הזין שלך‬
‫עצום.‬
‫7.5 הס"מ האלו יקרעו אותי לגזרים".‬
‫תפסיקו להתחנן לתחת שלנו‬ ‫ותזמינו לנו כבר אוכל סיני!‬
‫נמאס! נהפכתם לקבצני תחת.‬
‫"תני לי תחת, אני מפרנס שמונה פיות."‬ ‫לך תזדיין!‬
‫לעזאזל!‬
‫דבר נוסף שלא הגיוני בכלל זה עניין הציצים.‬
‫למה נשים צריכות להסתיר את הציצים‬
‫כשלגברים מותר להראות‬ ‫את הפטמות המכוערות שלהם?‬
‫ברגע זה, איזה טמבל חושב, "ברונה,‬
‫אם את רוצה,‬
‫את יכולה להראות את הציצים.‬
‫תראי אותם עכשיו".‬
‫אני לא יכולה להראות את הציצים שלי,‬ ‫אף אישה לא יכולה. יודעים למה?‬
‫כי אתם לא מסוגלים לשמור במכנסיים‬ ‫את השמוקים הקטנים שלכם.‬
‫ואלו שמוקים קטנים מגעילים מאוד.‬
‫זה לא שקאווה ריימונד ישלוף את האנקונדה שלו‬
‫בשביל הציצים שלי, נכון?‬
‫רוצים לדעת מה הבעיה?‬
‫החזה של הגברים חופשי.‬
‫החזה של הנשים משוחרר על תנאי.‬
‫אנחנו לובשות צמיד אלקטרוני שנקרא חזייה.‬
‫לכן, כשגבר לא מצליח לפתוח חזייה של אישה,‬
‫אני חושבת,‬
‫"הסוהר שכח את המפתחות".‬
‫הנשים חיות כל חייהן‬
‫בהסתרת הפטמות שלהן.‬
‫אנחנו מסתירות את הפטמות שלנו בגופיות,‬
‫בחזיות, בפיו של החבר לשעבר.‬
‫וכל אישה יודעת שהמחבוא הכי גרוע לפטמות‬
‫הוא חזיית ביקיני.‬
‫כשאת מסיימת לקשור את החוטים,‬
‫הפטמות שלך משתגעות. כאילו…‬
‫המנוולות רוצות לברוח‬
‫יותר מאסירי "נמלטים". הן רוצות להשתחרר.‬
‫ואם אתם רואים פטמה שברחה,‬
‫תזהירו את הבעלים שלה, למען השם!‬
‫אנחנו לא חשות בזה.‬
‫זה לא שנשמעת אזעקה כשפרוסת סלמי בורחת.‬
‫"לא הזהרתי אותה כי חשבתי‬ ‫שהיא מנסה להיות סקסית."‬
‫זה אף פעם לא כך. אף פעם!‬
‫זה ידוע. פטמות שבורחות‬ ‫אף פעם לא נראות במיטבן.‬
‫זה נכון.‬ ‫הן אף פעם לא מחייכות ואומרות, "שלום!"‬
‫לא!‬
‫הן כמו…‬
‫כמו אנשים שנדחפים דרך דלתות ההזזה‬
‫ברכבת התחתית של טוקיו.‬
‫"ברונה, זה תמיד היה ככה. זו לא אשמתנו."‬
‫לא. זה לא היה ככה תמיד.‬
‫הייתה תקופה בהיסטוריה שבה‬ ‫נשים יכלו להראות את שדיהן.‬
‫יש ציורים שמוכיחים את זה.‬
‫כשמסתכלים בציורים של אדם וחווה, זה ברור.‬
‫אדם וחווה התכסו רק בעלה אחד לכל אחד.‬
‫חווה לא לבשה חסה על הציצים שלה.‬
‫זה יהיה כאילו הם פתחו דוכן ירקות‬ ‫אחרי שגירשו אותם מגן עדן.‬
‫אני אוהבת את הסיפור על אדם וחווה.‬
‫אני מתה שזה ייהפך כבר‬ ‫לאופרת סבון ברשת נוצרית‬
‫רק כדי לראות את הליהוק.‬ ‫ז'ואלמה מ"מקליפסו" בתפקיד חווה.‬
‫ארי ג'ונסון בתפקיד אדם,‬
‫עם המבטא שלו מריו. לעזאזל!‬
‫לאו דיאס בתפקיד הנחש.‬
‫תפוח ורכילות.‬
‫אני אוהבת את הסיפור הזה.‬
‫הייתי משנה רק דבר אחד.‬
‫אני חושבת שממש לא הוגן‬
‫להאשים את חווה בחטא הקדמון. לא.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני חושבת שחווה הואשמה‬
‫כי היו רק שלושה בוחרים.‬ ‫אדם, אלוהים וסיד מוריירה.‬
‫תחשבו איך למדנו את הסיפור הזה.‬
‫אלוהים ברא את העולם, את כל החיות‬
‫ואת אדם.‬
‫רק את אדם.‬
‫רק את החמוד.‬
‫אלוהים הסתכל על אדם ואמר, "סימבה,‬
‫אתה יכול לדפוק כל מה שאתה רואה".‬
‫עשיתי כמה שינויים.‬
‫אני מדמיינת את גן עדן‬
‫כמו חוף של גברים גבריים.‬
‫כאלו שמעולם לא ראו אדם עני.‬
‫דמיינו את אדם מגיע לשם לבדו,‬
‫רווק, מוכן לצרות.‬
‫דמיינו אותו חובש כובע מצחייה הפוך,‬
‫כמו מנצח בתוכנית ריאליטי, פשוט מסתלבט.‬
‫היה לו את כל גן עדן לעצמו.‬
‫הוא היה יכול לעשות כל מה שהתחשק לו.‬
‫הוא היה יכול לעשות‬ ‫מה שגברים עושים כשהם לבד,‬
‫כמו להריח את הפלוצים שלו, מה שזה לא יהיה.‬
‫אבל אדם רצה מאדאם.‬
‫באמת, אדם התעקש עד זוב דם.‬
‫יש לי עוד עשרות כאלו.‬
‫ברצינות, חבר'ה.‬
‫תודה.‬
‫אדם היה משועמם, הוא אמר, "איזה שעמום!‬
‫אין לי עם מי לשחק".‬
‫רך.‬
‫אדם התרגז. הוא כמו פרחח מפונק.‬
‫אני חושבת שאדם היה אנזו הראשון בהיסטוריה.‬
‫אז בלי להתחשב בשום אדם…‬
‫אמרתי לכם שיש לי עוד.‬
‫הוא אמר, "איזה שעמום! אין לי עם מי לשחק.‬
‫אני אתלונן בפני אלוהים".‬
‫הוא פתח את ה"וואטסאפ".‬
‫"יופי, אבא מחובר."‬
‫הוא שלח לאלוהים הודעת שמע.‬
‫"אבא, אין לי עם מי לשחק!"‬
‫אלוהים הפסיק את מה שעשה‬
‫ואמר, "היי, ילדון.‬
‫אבא יבנה לך צעצוע נהדר".‬
‫והוא ברא את חווה.‬
‫למדנו‬
‫שנבראנו כדי לבדר את הממזרים האלו.‬
‫ואם זה לא מספיק,‬
‫אלוהים השתמש בעצם מגופו של אדם‬ ‫כדי לברוא את חווה.‬
‫כלומר, אנחנו נולדות בחוב‬ ‫וכבר חייבות טובה לבני זונות האלו.‬
‫לכן, כשאני פוגשת בחור חדש,‬
‫אני קונה לו צלעות צלויות‬
‫כדי לנסות להסדיר את החוב הזה.‬
‫ואני גם נותנת לו מציצה‬ ‫כדי לכסות את עלויות התפעול והריבית.‬
‫אני חושבת שכשאלוהים ברא את חווה,‬ ‫הוא שיחק אותה.‬
‫דמיינו את חווה, הבחורה הכי לוהטת בעולם,‬
‫עולה לגן עדן מקרקעית הים,‬
‫בסגנון "אקס על החוף".‬
‫אני לא חושבת‬
‫שאלוהים הצליח כל כך עם אדם.‬
‫לקח לאלוהים קצת זמן לדייק את הגברים.‬
‫הוא פגע בול רק כשהוא יצר‬ ‫את רודריגו הילברט.‬
‫אני מדמיינת‬
‫את אדם‬
‫כבחור מכוער עם לב מזהב.‬
‫אתם מכירים את הטיפוס?‬
‫הבחור שאת לא רוצה לדפוק,‬
‫עד שבהיסח הדעת את דופקת אותו‬ ‫ויש לו זין עצום?‬
‫אתן מכירות, בנות, נכון?‬
‫כל אישה דפקה בחור מכוער עם זין ענק.‬
‫"לא, הוא אדיר. הוא מצחיק, נחמד.‬
‫הוא רק מביא את הפיצה."‬
‫דמיינו את אדם רואה‬
‫את החתיכה המהממת הזאת ואומר,‬
‫"את באה לכאן הרבה?"‬
‫חווה המסכנה. אדם הוא האפשרות היחידה שלה.‬
‫פותחים "טינדר" ומקבלים את אדם.‬
‫"אינסטגרם", אדם.‬
‫קבוצת "ווטסאפ", אדם, אלוהים, סיד מוריירה.‬
‫הודעות שמע ארוכות.‬
‫בנות,‬
‫אל תשלו את עצמכן.‬
‫אנחנו נושאות, יחד עם חווה,‬ ‫אשמה על החטא הקדמון,‬
‫כי לפי הסיפור,‬
‫חווה לא הצליחה לשלוט בעצמה…‬
‫בגלל תפוח.‬
‫תפוח.‬
‫לא "נוטלה", פרוסות בייקון,‬ ‫בירה וסמבה. תפוח.‬
‫מתי בפעם האחרונה יצאתן מדעתכן באמצע הלילה,‬
‫יצאתן מהמיטה, פתחתן את המקרר‬ ‫וזללתן תפוחים?‬
‫אף פעם!‬
‫אנחנו לא אוהבות תפוחים.‬ ‫אנחנו לא סומכות על תפוחים.‬
‫קראנו את "שלגיה"!‬
‫הדבר היחיד עם תפוח שאנחנו מייחלות לו‬ ‫הוא "אייפון". לעזאזל עם כל השאר!‬
‫ולפי הסיפור, מי שכנע את חווה לנגוס מהתפוח?‬
‫נחש. לא.‬
‫לא!‬
‫אני לא יכולה לדמיין אישה עירומה‬
‫מדברת עם נחש.‬
‫לקחתי כל מיני סמים.‬
‫דיברתי עם שרכים, פנדות, חייזרים,‬ ‫אבל אני לא סובלת נחשים.‬
‫הנחשים ארסיים.‬
‫הנחשים בזויים.‬
‫אין להם אפילו ידיים לנופף לעברך.‬
‫ואם אין לו ידיים,‬ ‫איך הוא הביא את התפוח לגן עדן?‬
‫כדרר אותו?‬
‫יד אדם הייתה בטוח מעורבת בזה.‬
‫חייבת להיות מעורבות של יד אדם.‬
‫זכרו, כשחווה הגיעה לשם,‬
‫היא הייתה עירומה.‬
‫אתם יודעים איך גברים מגיבים לאישה עירומה.‬
‫אדם היה…‬
‫"ציצים!‬
‫פות!" מילים שעדיין לא הומצאו.‬
‫אולי זה העניין.‬ ‫החטא הקדמון היה מחסום שהתרומם.‬
‫ועוד משהו,‬
‫בסיפור הזה, אדם נתן צלע ליצירת חווה.‬
‫בציורים, אדם היה אמור להיראות ככה.‬
‫הכול השתבש בסיפור הזה,‬
‫ואני מעזה לומר שזה השתבש‬
‫כי אלוהים‬
‫הוא אבא.‬
‫אם אלוהים היה אימא,‬
‫איש לא היה מקבל תפוח לפני ארוחת הצוהריים.‬
‫האימהות מחזיקות קצר את הילדים.‬
‫כל מי שיש לו אימא בעלת מזג חם יודע את זה.‬ ‫הן השטן.‬
‫שלי נמצאת כאן.‬
‫אני אוהבת את אמי. אימא, את יודעת את זה.‬
‫אני מעריצה גדולה. היא גידלה‬ ‫שני ילדים לבדה, היא חזקה, אבל היא השטן.‬
‫אלוהים! איזה מזג יש לה.‬ ‫היא עדיין מחלקת לי פקודות.‬
‫לי ולאחותי.‬
‫לפני כמה שנים, אחותי הגדולה, קרולינה,‬
‫החליטה להתחתן.‬
‫עצוב לראות מישהי שאת אוהבת‬
‫צועדת בנתיב הרשע,‬
‫יורדת לעמק הצללים.‬
‫אחיות, ניסיתי להביא אותה אל האור,‬
‫הראיתי לה סמים ומועדוני זוגות.‬
‫הפסדתי לחשכת הנישואים.‬
‫והכי גרוע, היא רצתה שאהיה השושבינה שלה.‬
‫לאימא יש כזה מזג חם‬
‫שהיא הכריחה אותי להיות השושבינה של אחותי.‬
‫אני מודה שלא הייתי מרוצה מזה,‬
‫ושתיתי קצת יותר מדי.‬
‫הקאתי.‬
‫על אחותי.‬
‫סיפור מקסים.‬
‫שנתיים אחרי שקרולינה התחתנה,‬
‫היא התקשרה אליי ואמרה,‬
‫"היי. יש לי חדשות טובות.‬
‫אני בהיריון!"‬
‫ואמרתי, "אני שיכורה!"‬
‫היא אמרה, "שוב?" אמרתי, "עדיין".‬
‫אמרה, "אני בהיריון, ואני רוצה שאת‬
‫תהיי הסנדקית של הבת שלי".‬
‫אמרתי, "יקירתי,‬
‫לא למדת כלום?"‬
‫אני לא יכולה להיות סנדקית.‬ ‫אין לי שום דבר טוב להציע.‬
‫אני יפה מבחוץ, אבל רקובה בפנים.‬
‫במקום דם, זורמת בעורקיי תערובת‬ ‫של אלכוהול ותבלין מיוג'ו.‬
‫אני לא בוגרת.‬
‫אולי אגיע עם הנגאובר‬ ‫ואשתה מהמים הקדושים שבקדרה.‬
‫אסטור לכומר בישבן, ארים את הגלימה שלו‬ ‫ואגיד, "תראו, נער מקהלה!"‬
‫סיפרתי לכם על המזג של אימא שלי, נכון?‬
‫אני סנדקית!‬
‫דודה ברו.‬
‫ואז נולדה האחיינית שלי. קוראים לה קלרה.‬
‫היא כל כך חמודה.‬
‫למורת רוחה של אחותי,‬ ‫הבת שלה נראית בדיוק כמוני.‬
‫היא חסכה לי את העבודה הקשה.‬
‫ביום הולדתה השלישי של האחיינית שלי,‬ ‫אמי התקשרה,‬
‫ומאז אותה שיחה, אני קוראת לאמי בחיבה,‬
‫"מוקד הטלפונים של האבדון".‬
‫היא מתקשרת אליי רק כדי להקים מהומה.‬
‫"היי, אימא. היי, יקירתי!"‬
‫מה?‬
‫היא מעולם לא התייחסה אליי ככה.‬
‫איפה להבות הגיהינום?‬
‫"אימא, מה אתה רוצה?"‬
‫"תקשיבי, זה בנוגע לאחיינית שלך.‬
‫יום הולדתה של בת הסנדקות שלך,‬
‫והיא צריכה מיטה.‬
‫אולי הסנדקית שלה…?"‬
‫סנדקית!‬
‫"תקנה לה?"‬
‫הבנתי. זו לא אהבה, זו חשבונית.‬
‫חבר'ה,‬
‫אני לא מומחית לילדים.‬
‫אני לא יודעת איפה מתג ההפעלה.‬
‫והאחיינית שלי עברה שלב מעצבן מאוד.‬
‫באמת. היא רק ישנה, בכתה,‬ ‫הקיאה וחרבנה על עצמה.‬
‫כמוני כשאני שיכורה.‬
‫אז נתתי לה אקמול.‬
‫אחותי לא אהבה את זה!‬
‫"אי אפשר לתת לה את זה. היא תינוקת."‬
‫אמרתי, "גם אני תינוקת.‬ ‫אני עדיין מוצצת דברים!"‬
‫הוויכוחים שלנו בבית.‬
‫אז כשאימא שלי אמרה את זה, חשבתי,‬
‫"האחיינית שלי בת שלוש.‬
‫היא בטח בגודל של כריך סאבוויי.‬
‫מיטה לילדה בגודל כזה לא אמורה להיות יקרה".‬
‫אמרתי, "אימא, אני עמוסה בעבודה.‬
‫תבחרי מיטה ותשלמי עליה בכרטיס האשראי שלי".‬
‫אין שום בעיה‬
‫לתת לאימא שלי‬ ‫לשאול את כרטיס האשראי שלי.‬
‫אימהות הן קדושות.‬
‫אמי העניקה לי חיים,‬ ‫הניקה אותי, לא מוצצת זין יותר.‬
‫בכל מקרה…‬
‫יש לי הסכם עם הבנק שלי.‬
‫בכל פעם שאני מגהצת כרטיס אשראי,‬
‫הבנק שולח לי מסרון‬ ‫כדי שאדע לאיזו צרה אני נכנסת.‬
‫כמו, "את באמת רוצה להוציא 300 ריאל‬ ‫על גמד שלבוש כמו טלטאבי?"‬
‫אז הייתי בפגישת עבודה,‬
‫לאמי היה הכרטיס שלי,‬
‫וקיבלתי את ההודעה הבאה.‬
‫"זה עתה הוצאת‬
‫1,200 ריאל ב'טוק אנד סטוק'."‬
‫חשבתי, "שדדו את אימא. רגע.‬
‫היא נחטפה. לא ייאמן!"‬
‫התקשרתי לבדוק. "אימא, את בסדר?"‬
‫"נפלא."‬
‫"קיבלתי מסרון מעניין מ'טוק אנד סטוק'.‬
‫קנית את אחת החנויות שלהם?"‬
‫"לא, טיפשונת. קניתי מיטה לאחיינית שלך,‬ ‫כמו שאמרתי לך."‬
‫"אימא,‬
‫השתגעת?‬
‫אלף מאתיים ריאל למיטת ילדים?‬
‫מה קרה?"‬
‫"זו מיטה של אלזה. מ'לשבור את הקרח'."‬
‫"אז תחזירי לה אותה!‬
‫יצאת מדעתך?"‬
‫אלף מאתיים ריאל למיטת ילדים!‬
‫המיטה הזוגית שלי לא עלתה כל כך הרבה.‬
‫ובשלי יש "דלת מסתובבת".‬
‫"אימא, זה לא הגיוני. תחזירי אותה!"‬
‫היא אמרה שהיא לא יכולה.‬
‫"אז אין לי ברירה?‬
‫קניתי מיטה של אלזה? מ'לשבור את הקרח'?"‬
‫היא אמרה, "מזל טוב".‬
‫"בסדר, אימא.‬
‫אם אי אפשר להחזיר אותה,‬ ‫אני אשלם עליה, אבל תקשיבי,‬
‫אני רוצה לשבת על המיטה הזאת‬
‫עם כוסית ויסקי ביד,‬
‫וכדאי שאלזה, הזונה הקטנה,‬ ‫תפליץ לתוכה קוביות קרח."‬
‫הילדה הזאת תשתמש במיטה הזאת‬ ‫עד גיל 80, לא אכפת לי!‬
‫היא תאבד בה את הבתולין שלה.‬
‫אני רוצה סרטונים ותמונות כהוכחה.‬
‫בשלב מסוים, אתקין מעליה מראה,‬
‫ואלזה תלקק אותי בלשון הקפואה שלה.‬
‫אמרתי את כל זה‬
‫לאימא שלי.‬
‫ירקתי מרוב זעם.‬
‫חבר'ה,‬
‫אני קומיקאית.‬
‫לא לוקחים אותי ברצינות.‬
‫צעקתי לה את כל זה,‬
‫והיא ענתה, "את מצחיקה!"‬
‫שנה אחרי פרשיית המיטה,‬
‫עדיין לא סיימתי לשלם עליה‬
‫והמשכתי לתקוע סיכות בבובת הוודו של אלזה.‬
‫קרולינה התקשרה. "היי,‬
‫יש לי חדשות טובות!"‬
‫"אם את שוב בהיריון, תסגרי את הרגליים.‬
‫כל פעם שאת יולדת, לחץ הדם‬ ‫וחשבון האשראי שלי מרקיעים שחקים."‬
‫היא אמרה, "זה לא זה.‬
‫מצאתי עבודה."‬
‫אמרתי, "תחזירי לי על המיטה?"‬
‫היא אמרה, "את מצחיקה!" עשיתי…‬
‫"מצאתי עבודה,‬
‫אבל היא לא בברזיל.‬
‫מצאתי עבודה בווייטנאם."‬
‫אמרתי, "חומד,‬
‫את מורה לאנגלית, לא? מה קרה?‬
‫שרפו את 'פיסק'?"‬
‫היא ניתקה לי.‬
‫חבר'ה,‬
‫קרולינה, אחותי,‬
‫עברה לווייטנאם.‬
‫קלרה, האחיינית שלי,‬
‫עברה לווייטנאם.‬
‫השאלה היחידה שלי הייתה, "מה בנוגע למיטה?"‬
‫"אימא, המיטה?"‬
‫"ניסיתי, אבל היא לא נכנסה למטוס."‬ ‫אמרתי, "הם לא צריכים מטוס.‬
‫הם יכולים לעלות על המיטה ולחתור עד לשם.‬
‫לחצות את האוקיינוס!‬
‫מואנה עשתה את זה!"‬
‫המיטה של אלזה מ"לשבור את הקרח"‬
‫נמצאת עכשיו אצל אמי.‬
‫אישה בת 65,‬
‫שלא יודעת אפילו לזהות את ערוץ "דיסני".‬
‫שחררי.‬
‫שישה חודשים אחרי שאחותי עברה לווייטנאם,‬
‫מי מתקשר אליי?‬
‫"המוקד הטלפוני של האבדון"‬
‫"היי, אימא."‬
‫"היי, יקירה!"‬
‫אמרתי, "אני מכירה את הטון הזה.‬
‫כך נשמע הטלתרום של השטן.‬
‫מה אתה רוצה, דידי? דבר כבר!"‬
‫"האחיינית שלך,‬
‫כלומר, בת הסנדקות שלך,‬
‫היא צריכה‬
‫אופניים."‬
‫אמרתי, "קודם כל,‬
‫ילדים לא צריכים באמת אופניים.‬
‫ילדים צריכים חמצן, שמש, מים טובים לשתייה.‬
‫הילדה הזאת צריכה לחזור לברזיל‬ ‫ולישון במיטה שלה.‬
‫למה היא צריכה אופניים?‬
‫היא עובדת ב'אובר איטס'?‬
‫היא בת ארבע.‬
‫יש לה מסלול חלוקת עיתונים?"‬
‫אימא שלי, "זה חסר רגישות!‬
‫היא צריכה אופניים‬ ‫כי אין לה חברים בווייטנאם".‬
‫אמרתי, "היא יכולה לשחק עם פגזים מבחינתי.‬
‫איש לא נוגע בכרטיס האשראי שלי.‬ ‫משפחה של רמאים".‬
‫אמרתי את זה לאימא שלי.‬
‫חמש שניות אחר כך, התחרטתי.‬
‫אימא שלי צעקה עליי בכל כוחה בטלפון.‬
‫היא ניתקה לי והתקשרה כדי לנתק לי שוב.‬
‫אמרתי, "טוב, כמה עולים‬ ‫האופניים הקטנים האלו?‬
‫בבקשה, תזכרי שביקשתי הצעת מחיר.‬
‫אני לא סומכת עלייך יותר, אמי לכאורה".‬
‫היא אמרה, "לא יפה!‬
‫אני יודעת כמה.‬
‫אבל קודם, אני צריכה להגיד לך משהו".‬
‫"טוב, גברת, מה ההונאה הפעם?"‬
‫"האחיינית שלך‬
‫רכבה על אופניים שכורים בווייטנאם,‬
‫וכף רגלה הקטנה נפצעה מהשרשרת."‬
‫"מה? הרגליים אמורות להישאר על הדוושות, לא?‬
‫איזו מין ילדה טיפשה היא‬ ‫שלא מסוגלת לרכוב על אופניים?"‬
‫אימא אמרה, "תשתקי! זאת הייתה תאונה.‬
‫האחיינית שלך רכבה על האופניים,‬
‫והיא נרדמה".‬
‫היי!‬
‫"רק רגע.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫את אומרת לי שילדה בת ארבע‬ ‫נרדמה על אופניים בעת נסיעה?‬
‫את אומרת לי שהוצאתי‬ ‫1,200 ריאל על מיטת אלזה‬
‫כשהילדה הזאת מסוגלת לישון בכל מקום?"‬
‫ואז אימא אמרה לי כמה עולים‬
‫אופניים עם מגן שרשרת‬
‫בשביל ישנוניות דביליות.‬
‫אלף חמש מאות ריאל‬
‫לאופניים בגודל כזה. אמרתי, "אימא,‬
‫למה אנחנו מפנקים כל כך את הילדה?"‬
‫כשקרולינה ואני היינו ילדות,‬
‫לא היה לנו כלום.‬
‫לבשתי רק מותג בגדים אחד שנקרא "קרלה".‬
‫קרלה היא בת דודתי הגדולה.‬
‫אני הצעירה מבין שישה בני דודים.‬
‫הבגדים עברו מאחד לשני.‬
‫עד שהם הגיעו אליי,‬ ‫נותר להם אחוז אחד בסוללה.‬
‫בתי השחי בחולצות הלבנות היו כל כך צהובים‬
‫עד שהם נראו אנמיים. ברצינות.‬
‫רחצנו אותם בחומצה פולית.‬
‫כמו האחיינית שלי,‬ ‫גם אני קיבלתי משהו מהאגדות בתור ילדה.‬
‫"בגדי המלך החדשים".‬
‫אמרתי, "אימא…‬
‫למה, אימא?‬
‫למה אנחנו מפנקים כל כך את הילדה הזאת?"‬
‫אמא אמרה, "כי היא מיוחדת. היא רב-לשונית".‬
‫אמרתי, "לא נכון". היא אמרה, "כן נכון".‬
‫אמרתי, "אני לא יודעת מה זה אומר!"‬
‫ואז היא הסבירה.‬
‫"אחייניתך בת הארבע‬ ‫דוברת פורטוגזית, אנגלית ווייטנאמית."‬
‫אמרתי, "אין מצב.‬
‫היא לא תעז".‬
‫מי היא חושבת שהיא?‬ ‫חכמה במשפחה של אנשים טיפשים?‬
‫בגלל זה אין לה חברים.‬
‫פרחחית מתנשאת!‬
‫היא בטח יושבת בחזית הכיתה.‬
‫תגידו לה לשבת מאחור,‬ ‫להיכשל שלוש שנים ברציפות,‬
‫למכור סמים, ותראו כמה חברים יהיו לה.‬
‫רב-לשונית בתחת שלי!‬
‫אני רב-לשונית.‬ ‫אני דוברת פורטוגזית והרבה חרא.‬
‫אני דוברת סלנג. אני מדברת עם ונטורה‬ ‫ומבינה מה הוא אומר.‬
‫רתחתי מזעם.‬ ‫התקשרתי בווידאו לאחותי בווייטנאם.‬
‫היא ענתה. אמרתי,‬
‫"תני לי לדבר עם המנוזלת המחורבנת,‬
‫המתנשאת, הפרחחית, הישנונית,‬
‫הרב-לשונית המחורבנת,‬
‫הילדה המיוחדת הזאת.‬
‫היא דוברת וייטנאמית אבל לא יודעת לרכוב?"‬
‫היא קראה לאחיינית שלי. חמודה.‬
‫הפרחחית המנוזלת אחזה באייפון של אמה,‬
‫וסגרה את כל האפליקציות.‬
‫אני שונאת את ילדי ההיי-טק האלה.‬ ‫כאילו בכוס של אימא שלהם הייתה רשת אלחוטית.‬
‫היא אמרה,‬
‫"היי, דודה ברו".‬
‫אמרתי, "אז את הכוכבת הגדולה,‬
‫רב-לשונית וכל זה, מה?‬
‫ילדה מנוזלת מחורבנת, מתנשאת,‬
‫חוצפנית, מיוחדת כל כך,‬
‫רב-לשונית.‬
‫דברי וייטנאמית עכשיו. את הכוכבת, לא?‬
‫דברי וייטנאמית עכשיו".‬
‫היא עשתה את זה.‬
‫היא העמידה את הטלפון, הסתכלה לי בעיניים…‬
‫אני כאילו…‬
‫הילדה הזאת עובדת עליי!‬
‫כמו בסרט המצויר שבו פינגו עושה…‬
‫רב-לשונית בתחת שלי!‬
‫אמרתי שלאימא שלי יש מזג סוער, נכון?‬
‫קניתי אותם!‬
‫אופניים ב-1,500 ריאל.‬
‫קיבלתי סרטון שלה‬ ‫רוכבת על האופניים בווייטנאם.‬
‫אני אומרת, "1,500!"‬
‫התקשרתי לאימא שלי.‬ ‫"אימא, עם המיטה והאופניים,‬
‫הוצאתי 2,700 ריאל‬
‫על ילדה שאינה שלי אפילו.‬
‫הסכום הזה מעניק לי את הזכות‬
‫לעלות לבמה בכל מקום, לספר את הסיפור הזה,‬
‫ולקרוא לאחותי זונה‬
‫לעיני כל המדינה!"‬
‫ועכשיו זה ב"נטפליקס"!‬
‫תודה.‬
‫הבעיה…‬
‫הבעיה בלספר את זה ב"נטפליקס "היא‬ ‫שכל המשפחה שלי תראה את זה.‬
‫משדרים את זה אפילו בווייטנאם!‬
‫ואני חוששת מהתגובה שלהם.‬ ‫אני חושבת שאאבד את המשפחה שלי.‬
‫כשחשבתי על זה, התקשרתי למטפלת שלי.‬
‫"דוקטור,‬
‫מה עם הרעיון לחפש את אבא שלי?"‬
‫הייתם מאמינים שחיפשתי את המנוול?‬
‫לא הייתי בקשר איתו,‬
‫אבל נזכרתי שבתו עוקבת אחריי ב"אינסטגרם".‬
‫אחותי למחצה.‬
‫אחות למחצה זה מצחיק.‬
‫כמו חצי אחות, חצי ארבע גבינות.‬
‫מה שעובר לי בראש‬ ‫כשאני עושה סדר בעניינים משפחתיים.‬
‫שלחתי לה הודעה. מעולם לא דיברתי איתה.‬
‫אמרתי, "היי!‬
‫תקשיבי,‬
‫יש לך את המספר של אבא שלך,‬ ‫אבא שלי, אבא שלנו?"‬
‫בתחת שלך!‬
‫ברור שהיה לה.‬
‫אבא שלה גידל אותה.‬
‫אבא שלה היה שם‬
‫כל חייה.‬
‫פרחחית מפונקת!‬ ‫זה קל כשאבא בבית, נכון, לעזאזל?‬
‫נסי לחיות כמוני עם אב מזניח, חתיכת חרא!‬
‫אני בסדר. היא ענתה מהר.‬
‫היא אמרה, ״היי, אחות.‬
‫הנה המספר של אבא.‬
‫בהצלחה."‬
‫אנשים שגודלו באהבה מעצבנים אותי.‬
‫אז היה לי את המספר של אבא שלי.‬
‫לא ידעתי אפילו איך לשמור אותו.‬
‫אבא? אבא'לה? נמו?‬
‫שמרתי אותו כ"אבא".‬
‫ואז קראתי ב"וואטסאפ" שלו,‬
‫"נראה לאחרונה ב-1984."‬
‫אמרתי, "טמבל מחורבן".‬
‫אני צוחקת על זה,‬
‫אבל זה היה רגע קשה בשבילי,‬
‫כי אלו המילים הראשונות שאמרתי לאבא שלי,‬
‫ולא ידעתי מה להגיד.‬
‫אז נתתי ללב שלי לדבר,‬
‫והמילים היחידות שהצלחתי להקליד היו,‬
‫"שלום, זר!"‬
‫כתבתי, "היי, אבא.‬
‫שמי ברונה. אני הבת שלך."‬
‫אמוג'י.‬
‫האמוג'י נהדרים לשבירת הקרח.‬
‫הוא ענה.‬
‫הוא אמר,‬
‫"היי, בתי".‬
‫אמרתי, "בחיי!‬
‫יש לי אבא עכשיו!‬
‫עכשיו אני הנסיכה הקטנה של אבא!‬
‫אני לא יכולה לצאת יותר עם סוחרי סמים".‬
‫סתם. אני יכולה.‬
‫ואז נעשיתי אמיתית איתו. אמרתי, "אבא,‬
‫אני צריכה לפגוש אותך‬
‫כי אחרי שעזבת, אף זין לא התרומם.‬
‫סיפור ארוך, אספר לך אחר כך.‬
‫והמטפלת שלי אומרת‬
‫שאני צריכה לפגוש אותך כי אני קצת מחורפנת‬
‫ומשוגעת קצת.‬
‫היא אמרה שטעיתי כשדרסתי את האקס שלי,‬
‫ודקרתי אחד אחר".‬
‫פשעים.‬
‫זה כל כך סקסיסטי.‬
‫"אז יש לי טראומות כי עזבת.‬
‫בקיצור, אני משוגעת, וזו אשמתך." אמוג'י.‬
‫הוא אמר, "אם את רוצה לפגוש אותי,‬
‫אני גר עדיין באותה עיירה‬
‫שנולדת בה".‬
‫אמרתי, "לעזאזל!‬ ‫אנחנו ממש גרועים בחיפושים".‬
‫זו עיירה ממש קטנה. כולם מכירים את כולם.‬
‫את יודעת איפה איש הממתקים גר.‬
‫בני דודים דופקים זה את זה מחוסר אפשרויות.‬
‫המשפחה שלי כזאת.‬
‫העץ המשפחתי שלי הוא גפן.‬
‫דודה שלי עדיין גרה שם. הלסבית. כן.‬
‫אנחנו קוראים לה דודה בוץ'.‬
‫התקשרתי לדודה בוץ' ואמרתי…‬
‫אוהבים את דודה בוץ', מה?‬
‫דודה בוץ'.‬
‫אמרתי, "אפגוש את אבא שלי".‬
‫היא אמרה שהיא תעזור לי. אז הלכתי.‬
‫הייתי לחוצה. דודה בוץ' הייתה לחוצה.‬
‫הגענו למקום לפני אבא שלי.‬
‫כל כך חששתי שחשבתי לוותר.‬
‫אמרתי, "דודה בוץ',‬ ‫אני הולכת לקנות סיגריות".‬
‫ואז נזכרתי שאני לא מעשנת. לעזאזל.‬
‫מכונית נעצרה.‬
‫המכונית של אבא שלי.‬
‫אני מודה שהדבר הראשון שבדקתי היה הדגם.‬
‫רק כדי לדעת מה פספסתי.‬
‫גרוטאה. הוא לא היה‬ ‫לוקח אותי ל"דיסניוורלד".‬
‫הוא יצא מהמכונית‬
‫בעיניים מלאות דמעות.‬
‫אמרתי, "אבא,‬
‫אתה בוכה?"‬
‫הוא אמר, "לא, אני שתוי".‬
‫זה מה שאני מדברת עליו!‬
‫הוא הוכיח שהוא אבא שלי!‬
‫מטורף להכיר את אבא שלך אחרי הרבה זמן.‬
‫קשה מאוד לסלוח למישהו‬
‫שנטש אותך.‬
‫אבל יחד עם זאת, היה מגניב לראות בו‬
‫תכונות שיש לי, ולא ידעתי מאיפה הן באו.‬
‫ראיתי באבא שלי את הפזיזות,‬
‫האלכוהוליזם, ההתמכרות למין.‬
‫באמת יצאתי מהמפשעה ההיא!‬
‫הרגשתי רצויה, בבית, נינוחה.‬
‫כל כך שמחתי‬
‫שרציתי להודות לאנשים‬
‫שעזרו לי להגיע לשם.‬
‫אז התקשרתי לאחותי למחצה‬
‫כדי להודות לה. אמרתי,‬
‫"נחשי למי יש אבא עכשיו, כלבה!"‬
‫הכנסתי את אבי למכונית‬ ‫ונסעתי ליד בית יתומים.‬
‫"לי יש אבא ולכם אין!"‬
‫ואז חזרתי לטיפול.‬
‫כשהגעתי לשם,‬
‫המטפלת שלי אמרה, "ברונה, ברצינות,‬
‫אין צורך להסתתר מאחורי בדיחות.‬
‫איך הרגשת כשפגשת את אבא שלך?"‬
‫אמרתי, "ד"ר, אני לא יודעת למה,‬ ‫אבל הפגישה עם אבי גרמה לי לשקול מחדש‬
‫ולהעריך מחדש‬
‫את כל מערכות היחסים שלי בעבר,‬
‫והגעתי למסקנה‬
‫שאני מרחמת‬
‫על כל האקסים שלי".‬
‫אחד על שדרסתי אותו,‬
‫אחר על שדקרתי אותו,‬
‫אבל אני מרחמת על כולם, כי אני בטוחה‬
‫שלעולם לא אצא עם אף אחד מהם שוב.‬
‫ואם אתם חושבים,‬ ‫"לבחורה יש דימוי עצמי מעולה",‬
‫כן, עבדתי קשה על זה,‬
‫כי כל גבר שחלף בחיי,‬
‫גרם לי להרגיש רע.‬
‫אחד נפרד ממני כי לא הייתי יפה מספיק,‬
‫לא הייתי מושכת מינית.‬
‫אהבתי בחור שלא רצה לפגוש אותי אפילו‬
‫רק כי הוא יצא עם גראצי מסאפרה.‬
‫ומפני שמעולם לא נשארתי‬ ‫הרבה זמן במערכת יחסים,‬
‫הקדשתי את כל זמני ותשומת לבי,‬
‫את אהבתי, את המחויבות שלי,‬
‫למישהי שאני יודעת שלעולם לא תעזוב אותי.‬
‫לעצמי.‬
‫והמחויבות הזאת‬ ‫אפשרה לי להיות על הבמה הזאת,‬
‫להסתכל עליכם ולהגיד,‬
‫"הגשמתי את רוב החלומות שלי".‬
‫כל הכרטיסים למופע שלי אוזלים,‬ ‫יש לי אלפי עוקבים,‬
‫ואני עשירה בטירוף.‬
‫ואני האישה הברזילאית הראשונה‬
‫שמעלה ספיישל קומדיה ל"נטפליקס".‬
‫רציתי לומר לכם, בעיקר לכן, הנשים.‬
‫רציתי להעביר את המסר הזה במיוחד לכן.‬
‫לא להגיד לכן להישאר רווקות. זה לא העניין.‬
‫אני רוצה רק שלא תשכחו לעולם‬
‫שהחברה עדיין מפעילה עלינו לחץ רב‬
‫לנהל מערכת יחסים,‬
‫כאילו שזאת המטרה העיקרית בחיינו.‬
‫כאילו שלא להיות במערכת יחסים‬
‫זה כישלון.‬
‫וזה גורם לנו להסכים לדברים שאסור לנו לקבל.‬
‫זה גורם לנו לרצות‬ ‫להשתלב במקומות שלא מתאימים לנו,‬
‫ואז עלינו לצמצם את עצמנו בשביל זה.‬
‫נשים, יש כל כך הרבה דברים‬ ‫שאנחנו יכולות להשקיע בהם.‬
‫יכול להיות לנו הרבה יותר מרק עבודה.‬
‫יכולה להיות לנו קריירה.‬
‫אז,‬
‫כשאתן מתאהבות,‬
‫תתאהבו, תתמסרו לזה, תהיו מעורבות,‬
‫אבל לעולם אל תשכחו‬
‫לאהוב קודם כל את עצמכן.‬
‫חבר'ה,‬
‫אמרתי‬
‫את כל זה‬
‫למטפלת שלי.‬
‫היא הביטה בעיניי ואמרה,‬
‫"את מצחיקה!"‬
‫תודה רבה, גבירותיי ורבותיי!‬
‫תודה!‬
‫תודה רבה.‬
‫זהו, "נטפליקס". עשינו את זה!‬
‫- תודה מיוחדת לאימא, שגידלה אותי לבדה -‬
‫- וצריכה לשמוע אותי מדברת על אבי‬ ‫בספיישל הראשון שלי ב"נטפליקס". -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬