Downloaded from YTS.MX
EN KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
God afton, São Paulo!
Kul att ha er här.
Jag är jätteglad! Wow!
Är du okej, tjejen?
Den här tjejen är definitivt oskuld.
Mitt liv är så spännande nu.
Vi vet
att det är svårt för kvinnor inom alla yrken att lyckas.
Om jag har slagit igenom är det på grund av er. Tack.
Allvarligt, tack.
Tyvärr vet vi
att när kvinnor sticker ut,
när kvinnor når maktpositioner, då finns det alltid nån drummel
som frågar:
"Vem satte hon på
för att komma dit hon är?"
Och om de frågar mig…
…vem jag satte på, då svarar jag: "Flera stycken."
Det är imponerande hur ingen man har hjälpt mig. De har bara varit i vägen!
Jag låg med en man som stal min tv.
För köpa droger. Allvarligt.
Det värsta av allt var att min tv var inloggad på Netflix.
Langaren tittar på serier som jag inte gillar
och sabbar mina förslag.
Sluta tro att en man har nåt att göra med kvinnors prestationer.
Kvinnan sliter häcken av sig för att köpa en dyr bil
och nån säger: "Åh!
En present från hennes sugar daddy."
Jag har inte ens en pappa.
Sluta tro att kvinnor når framgång genom att hoppa stavhopp genom livet.
Jag tänker inte hyckla
och säga att jag aldrig har uppnått nåt genom sex.
Jag har det. Ja.
Många saker.
"Har du sex, Bruna?" Nej.
Jag ska berätta allt för er.
Det går inget vidare, ska jag säga.
Jag kan med gott samvete berätta
varje trappsteg jag tar upp till min nya takvåning
var en kuk som inte blev hård i min säng.
Ni vet väl att ni klappar för slappkukar?
Det gör mig ledsen, men också rik.
Jag skriver inte ens skämten längre.
Jag dejtade en kille. Jag vet inte vad som gick fel,
men jag låg inte med honom på första dejten.
Kvinnor, jag ber er,
träffas, hångla och ligg med honom.
Knulla honom, annars får du förväntningar.
Du blir involverad och sen visar han sig vara hemsk.
Han kanske stönar som en häst.
Eller så slickar han dig utan att röra tungan. Det gör mig arg!
Han kanske röstade på Bolsonaro. Jag menar…
Knulla och gör dig av med honom.
Förväntningar är inte bra.
På vår femte dejt bestämde jag mig för att ligga med honom.
Oavsett om han vill det eller inte ska jag sitta på hans ansikte.
Jag har mål. Jag åkte hemifrån med ett uppdrag.
Jag tog ett mysigt bad, tog på mig stringtrosor…
…som gömde sig djupt i röven.
Jag hatar stringtrosor.
För Guds skull,
kvinnor som har på sig stringtrosor varje dag
har ingen livslust.
Röven käkade upp den lusten.
Ditt rövhål vet inte vad det ska göra. Det bara…
Det ser ingenting.
Men den kvällen var jag på. Stringen satt så djupt
att den som kan fiska fram den ska krönas till kung Artur.
Och sen
åkte jag hem till honom.
Jag gör aldrig det. Jag är inte kinesisk hämtmat.
Men den kvällen var jag på.
Jag kom dit, jag var på, han var på.
Jag var på, han var på. Hans kuk…
Alla kvinnor
har ett hemligt vapen
mot slappkukar.
Alla vet.
Om kuken är slapp,
sug den, sug den, sug den.
Det funkar. Blodet börjar cirkulera,
kuken reser sig, man sätter sig på den och prisar Herren!
Amen, mina systrar.
Allvarligt, jag var på.
Min käke klickade.
Jag såg fram emot det!
Jag: sug, sug, sug. Hans kuk: död.
Jag…
Hans kuk…
Jag tyckte efter ett tag att det var kul.
Det var kul, för jag var illa ute.
Hur länge skulle jag behöva smaska på Satans kokta spagetti?
Nej! De som har sugit en slak kuk vet vad jag menar.
Själen lämnar ens kropp!
Den där marshmallowen i munnen!
Sen ett popcornskal. Jag hade inte ens ätit popcorn!
Jag kunde inte hålla mig.
Jag bara…
Jag skrattade på hans kuk.
Han trodde att jag kvävdes.
Hans självkänsla var skyhög.
Det är sant.
"Bruna säger äckliga saker." Men jag är med om såna saker.
Killarna får inte upp den med mig. Det har blivit min vardag.
Jag är som Thanos för hårda kukar.
Killen tar fram sin kuk, kuken ser mig och…
Jag tänker att kukar respekterar mig. De bugar när de ser mig.
Problemet är att de inte reser sig igen.
Det började bekymra mig.
Jag pratade om det i terapin. "Jag står inte ut med slappkukarna."
Min terapeut sa: "Bruna,
vi behöver förstå
varför du inte släpper in män i ditt liv."
Jag bara: "Oj!
Skojar du?
Det sitter en lolita i den här receptionen.
De blir insläppta."
Hon behövde höra min historia för att förstå när det började.
Jag gav henne en sammanfattning. Ni ska få höra några delar.
Året är 1984.
Det år då Bruna Louise föddes.
Hon vägde fem kilo.
En flodhästbebis.
Jag var så stor att doktorn sa till min mamma:
"Jösses! Vad ska femkilosbebisen heta"?
Mamma sa: "Farbror John."
Inte på grund av vikten. Jag hade mustasch.
Det var en naturlig födsel. Det är när mamman tar hand om barnet
och pappan går ut för att röka och försvinner.
Min far lämnade oss när jag föddes. Han hade mage att ringa mamma och säga:
"Jag lämnar familjen. Jag har drabbats av en förlossningsdepression."
1998.
Bruna Louise går i terapi för första gången.
Hon kommer dit och frågar:
"Doktorn, vad kostar en session?"
Hon svarar: "150 real."
2001.
Bruna har äntligen sparat ihop 150 real.
Det var inte lätt.
Bruna återvänder till terapeuten och säger:
"Trots att jag är väldigt ung kan jag inte lita på män.
Jag kan inte kila stadigt med nån."
Hon sa: "Inte med mig heller. Sessionen kostar nu 210 real. "
2002.
Ronaldo vinner världscupen för Brasilien
i sin nya bebissamurai-frisyr.
2003.
Bruna ångrar att hon kopierade Ronaldos frisyr.
2005.
Det var året jag fick mitt första jobb.
Jag sålde toalettpapper.
Jag älskade det! Jag kunde be folk att stoppa upp min produkt i arslet.
Det var okej.
2007.
Det var året jag började dejta.
Min första pojkvän.
Det varade i tre månader.
Vi gjorde slut,
för jag gillade nåt som han inte gillade alls.
Mig.
2009.
Efter mycket möda köpte jag en bil.
Jag var väldigt glad, för jag kunde uppfylla min högsta önskan.
Jag förföljde min första pojkvän
och det slutade väldigt bra.
Jag körde över honom.
2010.
Året jag började köra stand-up.
Jag minns att min terapeut var väldigt glad.
"Det är toppen att du gör stand-up.
Jag vill gärna se dig uppträda Vad kostar det?"
Jag sa: "150 real.
Jag skojar bara, det är gratis. Ta med dig en vän!"
Hon kom och det gladde henne att se mig på scenen.
Hon sa: "Bruna, jag är säker på att du blir en framgångsrik komiker.
Du kommer ha många sessioner."
Jag sa: "Utsålda sessioner?" "Terapisessioner, din idiot!"
Häxan hade rätt.
2016.
Adélios kuk blev slak.
2017.
Robervals kuk blev slak.
2018.
Luften gick ur Jairs uppblåsbara gubbe.
Och jag var kräsen.
År 2019 hittade jag äntligen en partner som aldrig blev slak.
Edmilson, min vibrator.
Sen kom 2020 och pandemin gjorde alla slappa.
Jag tillbringade så mycket tid hemma under pandemin
att Edmilson fick kortslutning.
Det var mycket vibratoranvändning.
Det här skötet blev statiskt!
När jag rörde min hemhjälp fick hon en stöt.
Jag tände julgransbelysningen utan att koppla in den.
Det året kom Ed och jag varandra så nära…
…att jag råkade ta med honom till terapin.
Han ville nog inte följa med, hela han skakade.
När jag berättade det för min terapeut sa hon: "Jag förstår.
Du släpper inte in män i ditt liv
därför att du är rädd att de ska överge dig
som din far gjorde." Jag sa: "Stoppa upp den sagan i röven."
Det var nåt sånt.
Hon sa: "Sluta fly från det.
Om du vill ha en sund relation måste du leta efter din pappa."
"Jag tänker inte leta efter min pappa."
Hon sa:"Leta efter din pappa." Jag sa: "Nej."
"Edmilson, vad tror du?"
När jag pratar om min vibrator gillar jag att se publikens reaktion.
Jag vill se era ansiktsuttryck. Vissa kvinnor har en hemma och älskar den.
Andra är nyfikna. Kvinnor, köp en.
De är underbara.
Det finns män
vars flickvänner har en. De vet hur fantastisk den är.
Och så finns det män
med så bräckliga manliga egon
som är avundsjuka på vibratorn.
Jag upprepar. De är avundsjuka på vibratorn!
Är du avundsjuk? Köp en till dig själv, för fan!
Det är inte logiskt. Vi byter inte ut mannen mot en vibrator.
Vi vet att vibratorn är mycket bättre, men vi behöver nån som går på våra nerver.
Det är killen som säger till sin tjej: "Nej, raring.
Vi behöver ingen sån modern grej.
Jag kan vibrera åt dig.
Vibratorer är för horor."
Kvinnor, när en man känner sig hotad av kvinnors beteende
låter förolämpningarna alltid likadant.
Hora. Det är alltid hora.
Det är orättvist att vissa ord
är en komplimang för män, men väldigt stötande för kvinnor.
Hund. Människans bästa vän.
Hynda. Hora.
Tjur. En stark man. Kossa. En bitch.
Lycksökare. Skattletare. Lycksökerska. Hora.
Gabriel Medina. Surfare.
Bruna Surfistinha…
Hora.
När en man vill förolämpa en annan man kallar han honom för "horunge".
Det är alltid vårt fel!
Fotboll är fortfarande en mansdominerad sport.
"Horunge" är en av de vanligaste förolämpningarna.
Vi är inte ens ute på planen!
När deras lag förlorar,
vem skyller de på? Domarens mamma.
Åttioåriga fru Juraci som sitter hemma och stickar.
Hon är otvivelaktigt en hora.
Hon grillar inte kyckling till middag.
Hon grillar stora, feta, håriga kukar.
Och varför är det så hemskt att vara en horas avkomma?
Horor är näringsidkare som tillhandahåller en tjänst
som de utför i tid, till skillnad från hantverkare.
Det händer aldrig
att en hora avbryter en avsugning och säger: "Etevaldo,
jag kan tyvärr inte suga klart. Det ska regna i morgon.
Hon håller alltid sitt löfte.
Det spelar ingen roll hur länge ni har varit ihop.
Tio år, ett år, en månad.
Det finns alltid en rädsla
som hemsöker kvinnans själ.
Det är
frågan: "När ska han fråga
om han får knulla mig i arslet?"
Den här rädslan intensifieras nära viktiga datum,
som jävelns födelsedag, årsdag, juldagen, de dödas dag.
Nio av tio kvinnor lider av den här rädslan.
Och de som inte gör det gillar att få den upp i stjärten.
Om du är en av dem, kört hårt, dela ut flygblad om det!
Men försök inte övertala mig.
Bli inte ett Jehovas vittne för analsex.
Jag vill inte prisa den allsmäktige röven på mina söndagsmorgnar.
Jag tycker inte om det. Det är inte förutfattade meningar.
"Bruna, om du inte tycker om det
så gör du det fel. Smörj in den med mer olja."
Är det en röv eller en dumpling?
Jag vill inte lukta som en fritös när jag knullar.
Min röv är en varmluftsfritös. Det behövs ingen olja.
Och alla kvinnor har hört det här hotet:
"Gillar du inte analsex?
Då ska jag hitta nån som gör det."
Vart går man
för att hitta det?
Man går till bakdelsbilen.
Bakdelsbilen kommer!
"Oljig rumpa, hårlös rumpa, färsk rumpa!
Ta med din egen skål!"
Killarna bara:
"Älskling.
Var inte trångsynt.
Vi testar nåt annorlunda."
"Visst.
Vad sägs om
att du ger mig en orgasm?"
Applåderna, herrn! Din fru gör det.
Nåja.
Kvinnor,
räck upp handen om ni gillar analsex.
"Och låta hela världen veta det?"
Jag dömer inte.
Gillar du inte det, farmor?
Det är lugnt. Inte jag heller.
Mina damer.
Vi kan helt enkelt säga nej,
men vi kan också driva lite med dem.
Jag älskar att hitta på ursäkter. "Bruna, låt mig stoppa in den i rumpan."
"Det går inte. Min rumpa är offline."
"Rör den inte, jag har ett virus."
Min favoritgrej är
att se honom i ögonen och säga:
"Jag kan inte låta dig göra det.
Din snopp är tyvärr
för stor.
Dina sju centimeter skulle spräcka mig."
Sluta tjata om våra stjärtar och beställ kinamat!
Ni har förvandlats till stjärttiggare.
"Ge mig lite stjärt, jag har åtta munnar att mätta."
Fan!
En annan grej som inte går ihop är den här bröstgrejen.
Varför måste kvinnor gömma sina bröst medan män visar upp sina fula bröstvårtor?
Just nu tänker en dum kille: "Bruna.
Om du vill
kan du visa dina tuttar.
Visa dem nu."
Jag kan inte visa mina bröst. Vill ni veta varför?
Därför att ni inte kan behålla era små kukar i byxorna.
Vilka äckliga små kukar.
Cauã Reymond lär inte slänga fram sin anakonda
för mina bröst, eller hur?
Vet ni vad problemet är?
Mäns bröst är fria.
Kvinnors bröst är villkorligt frigivna.
Den elektroniska fotbojan kallar ni behå.
När en man inte kan knäppa upp en kvinnas behå tänker jag:
"Fängelsedirektören glömde sina nycklar."
Kvinnor döljer alltid sina bröstvårtor.
Vi gömmer våra bröstvårtor i linnen, i behåar, i ex-pojkvänners munnar.
Alla kvinnor vet att det sämsta gömstället är
bikiniöverdelen.
När man har knutit ihop alla snören blir bröstvårtorna som galna.
De jävlarna är mer desperata att fly än en fånge i Prison Break.
Om ni ser en bröstvårta på flykt, för Guds skull, varna dess ägare!
Vi känner inte det.
Det går inget alarm när en skiva salami rymmer.
"Jag sa inget för jag trodde att hon försökte vara sexig."
Så är aldrig fallet. Aldrig!
Förrymda bröstvårtor ser aldrig snygga ut.
De ler inte och säger: "Hejsan!"
Nej!
De är snarare…
Som folk som kläms i skjutdörrarna
på Tokyos tunnelbana.
"Bruna, det har alltid varit så. Det är inte vårt fel. "
Nej. Det har inte alltid varit så.
Det fanns en tid i historien när kvinnor kunde visa sina bröst.
Flera målningar bevisar det.
Det är uppenbart när man tittar på en målning av Adam och Eva.
Adam och Eva hade på sig ett blad var.
Eva dolde inte tuttarna med sallad.
De öppnade ingen grönsaksaffär efter de förvisades från Edens trädgård.
Jag älskar berättelsen om Adam och Eva.
Jag längtar tills en kristen kanal gör det till en såpopera,
bara för att se rollbesättningen. Calypsos Joelma som Eva.
Eri Johnson som Adam,
med sin Rio-dialekt. Helvete!
Kändisreportern Leo Dias som ormen.
Ett äpple och lite skvaller.
Jag älskar den berättelsen. Jag skulle bara ändra på en sak.
Jag tycker att det är orättvist
att klandra Eva för arvsynden. Det är orättvist.
Jag tror att Eva fick skulden därför att de som röstade om saken
var Adam, Gud och bibelrecitatören Cid Moreira.
Tänk på hur vi har fått lära oss den här historien.
Gud skapade världen, alla djur och Adam.
Bara Adam.
Bara den sötnosen.
Gud ser på Adam och säger: "Simba.
Du får sätta på allt du ser här."
Jag gjorde några ändringar.
Jag föreställer mig Edens trädgård som en strand för machomän.
Typen som aldrig har sett en fattig person i hela sitt liv.
Föreställ er att Adam är där alldeles själv,
singel och redo att röra om i grytan.
Han har på sig en bakåtvänd keps, som vinnaren av en dokusåpa.
Han hade Edens lustgård för sig själv.
Han kunde göra vad han ville.
Han kunde göra det som män gör när de är ensamma.
Lukta på era egna fisar eller vad ni nu gör.
Men Adam ville ha en m-Adam.
Adam var Adam-ant.
Jag har fler på lager.
Allvarligt.
Tack.
Adam var uttråkad. "Detta är trist!
Jag har ingen att leka med."
Slapp.
Adam är irriterande. Han är som en bortskämd snorunge.
Adam är historien första kändisbarn.
Så, Adam kunde inte ada(m)ptera sig…
Jag sa att jag hade fler.
"Detta är trist! Jag har ingen att leka med.
Jag ska klaga till Gud."
Han öppnar Whatsapp. "Bra, pappa är online."
Han skickar ett ljudmeddelande till Gud. "Pappa, jag har ingen att leka med!"
Gud slutar med det han håller på med och säger: "Grabben.
Pappa ska skapa en jättekul leksak."
Han skapar Eva.
Vi har fått lära oss att vi skapades för att underhålla de där jävlarna.
Och som om det inte räckte skapar Gud Eva av ett av Adams revben.
Vi är skuldsatta redan när vi föds. Vi är skyldiga jävlarna en tjänst.
När jag träffar en ny kille bjuder jag honom på grillade revben
för att försöka lösa den skulden.
Han får också en avsugning som täcker ränta och avgifter.
När Gud skapade Eva lyckades han på första försöket.
Föreställ er Eva, den hetaste tjejen i världen.
Hon stiger upp ur havet
som i Ex on the beach.
Jag tycker inte
att Gud gjorde ett lika bra jobb med Adam.
Det tog tid innan Gud fick till mannen.
Han slog huvudet på spiken med snyggingen Rodrigo Hilbert.
Jag föreställer mig
Adam
som en ful kille med gott hjärta.
Vet ni den typen?
Killen man inte vill ligga med
tills man gör det ändå och upptäcker att han har en hästkuk.
Ni vet väl, va?
Alla kvinnor har knullat en ful kille med stor kuk.
"Nej, han är toppen. Han är rolig, snäll. Han levererar pizzan."
Föreställ er att Adam ser den här ursnygga tjejen och säger:
"Kommer du ofta hit?"
Stackars Eva. Adam är det enda alternativet.
Hon öppnar Tinder. Adam.
Instagram. Adam.
Whatsapp. Adam, Gud och bibelrecitatören Cid Moreira.
Långa röstmeddelanden.
Tjejer.
Låt er inte luras.
Vi och Eva bär skulden för arvsynden,
för enligt berättelsen
kunde Eva inte motstå…
…ett äpple.
Ett äpple.
Det är inte Nutella, bacon eller öl. Ett äpple.
När vaknade ni senast upp av hunger mitt i natten,
reste er ur sängen, öppnade kylskåpet och vräkte i er äpplen?
Aldrig!
Vi gillar inte äpplen. Vi litar inte på äpplen.
Vi har läst Snövit!
Det enda med ett äpple vi vill ha en Iphone. Fan ta allt annat!
Och vem var det som övertalade Eva att ta en tugga av äpplet?
En orm. Nej.
Nej!
Jag kan inte föreställa mig att en naken kvinna
skulle prata med en orm.
Jag har tagit alla sorters droger.
Jag har pratat med ormbunkar, pandor, utomjordingar, men inte en orm.
Ormar är giftiga.
Ormar är snorkiga.
De har inte ens händer att vinka med.
Hur tog ormen dit äpplet utan händer?
Dribblade den det?
Adam hade nog ett finger med i spelet.
Glöm inte, när Eva kom dit
var hon naken.
Ni vet hur män blir när de ser en naken kvinna.
Adam bara…
"Tuttar!"
"Futtar!" Ord hade inte uppfunnits än.
Så kanske det var. En vägbom på väg upp låg bakom arvsynden.
Och en sak till.
Adam offrade ett revben för att skapa Eva. Han borde alltså se ut såhär…
Allt gick fel i den här berättelsen.
Jag vågar säga att det gick fel för att Gud
är en far.
Om Gud hade varit mamma
hade inte nån ätit ett jävla äpple innan lunch.
Mammor håller sina barn i strama tyglar.
De vars mödrar har ett hett temperament vet det.
Min är här.
Jag älskar min mamma. Mamma vet det.
Jag beundrar henne. Hon uppfostrade två barn på egen hand, men hon är Satan.
Subban har ett häftigt humör. Hon kör med mig.
Mig och min syster.
För några år sen beslutade min storasyster Carolina
att gifta sig.
Det är sorgligt att se nån man älskar
följa ondskans väg
till skuggornas dal.
Jag försökte att leda henne till ljuset.
Jag gav henne droger, tog henne till sexklubbar.
Jag förlorade mot äktenskapets mörker.
Hon ville att jag skulle vara hennes hederstärna.
Mamma med sitt humör
tvingade mig att bli min systers hederstärna.
Jag erkänner att jag inte var glad
och drack lite för mycket.
Jag spydde.
På min syster.
En vacker historia.
Två år efter Carolinas bröllop ringde hon och sa:
"Hej. Jag har goda nyheter.
Jag är gravid!"
Och jag sa: "Jag är full!"
"Igen?" "Fortfarande."
Hon sa: "Jag är gravid och jag vill att du ska bli min dotters gudmor."
Jag sa: "Sötnos,
du inte lärt dig nåt?
Jag kan inte vara gudmor. Jag har inget att erbjuda."
Jag är vacker på utsidan, men rutten på insidan.
Istället för blod rinner en blandning av alkohol och ramenkryddor i mina ådror.
Jag är omogen.
Jag kanske dyker upp bakfull och dricker upp vigvattnet.
Daskar prästen i baken, lyfter upp hans rock och säger: "Oj, en korgosse!"
Jag berättade om min mammas humör.
Jag är gudmor!
Dinda Bru.
Sen föddes min systerdotter Clara.
Hon är så söt.
Till min systers förfäran ser hennes dotter ut precis som jag.
Hon gjorde jobbet åt mig.
På min systerdotters treårsdag ringde min mamma
och efter det samtalet gav jag min mamma smeknamnet
Satans telefonförsäljare.
Hon ringer för att göra mitt liv till ett helvete.
-"Hej, mamma." -"Hej, älskling!"
Va?
Så brukar hon inte låta.
Var är helveteselden?
"Mamma, vad vill du?"
"Det gäller din systerdotter, jag menar din guddotters födelsedag.
Hon behöver en säng.
Hennes gudmor kan kanske…"
Gudmor!
"…ge henne en?"
Jag fattar. Det var inte kärlek. Det var en faktura.
Hörni.
Jag är ingen barnexpert.
Jag vet inte var på/av-knappen sitter.
Och min systerdotter gick igenom en irriterande fas.
Allvarligt. Hon bara sov, grät kräktes och bajsade på sig.
Som jag när jag är full.
Jag gav henne en bakfylletablett.
Min syster gillade inte det!
"Du kan inte ge henne det, hon är en bebis."
"Jag är också en bebis. Jag stoppar allt i munnen."
Våra gräl hemma.
När mamma sa det tänkte jag: "Min systerdotter är tre år gammal.
Hon är nog lika stor som en Subway-macka.
En säng för ett barn i den här storleken kan inte vara dyr."
Jag sa: "Mamma, jag har fullt upp.
Välj en säng och betala för den med mitt kreditkort."
Det är helt okej
att låta min mamma
låna mitt kreditkort.
Mödrar är heliga.
Mamma satte mig till världen, ammade mig, har slutat att suga kuk.
Jag har ett avtal med min bank.
När jag använder mitt kort
skickar banken ett meddelande.
"Vill du verkligen lägga 300 real på på en dvärg klädd som en Teletubbie?"
Jag satt i möte,
mamma hade mitt kort
och jag fick följande meddelande:
"Du har precis spenderat
1 200 real på möbelaffären Tok & Stok."
"Mamma har blivit rånad. Vänta.
Hon har blivit kidnappad."
Jag ringer henne. "Mamma, är allt bra?"
"Jättebra."
"Jag fick ett spännande sms angående Tok & Stok.
Har vi köpt en av deras butiker?"
"Nej, idiot. Jag köpte en säng till din systerdotter."
"Mamma,
är du galen?"
"Ettusentvåhundra real på en barnsäng?
Hur gick det till?"
"Det är Elsas säng. Från Frozen."
"Lämna tillbaka den!
Har du mist förståndet?"
En barnsäng för 1 200 real!
Min dubbelsäng kostade inte så mycket.
Och min har svängdörrar.
"Lämna tillbaka den jäveln!" Hon sa att hon inte kunde göra det.
"Så jag har inget val? Har jag köpt Elsas säng? Från Frozen?"
Hon sa: "Grattis!"
"Okej, mamma.
Om du inte kan lämna tillbaka den betalar jag för den, men hör på.
Jag vill sitta på den här sängen
med ett glas whisky i handen
som den lilla horan Elsa förser med isbitar ur sin röv.
Ungen ska sova i den sängen tills hon är 80, jag bryr mig inte!
Hon ska förlora sin oskuld i den.
Jag vill ha video- och bildbevis.
Jag ska montera en spegel i taket ovanför den
och Elsa ska slicka mig med sin isiga tunga."
Jag sa allt det där
till mamma.
Jag var rasande.
Hörni.
Jag är komiker.
Ingen tar mig på allvar.
Jag skrek allt det till henne och hon svarade: "Du är rolig!"
Ett år efter sängincidenten
betalar jag fortfarande av på sängen
och sticker nålar i Elsas voodoo-docka.
Carolina ringer. "Hej, jag har goda nyheter!"
"Du borde hålla ihop de där benen.
När du får barn stiger mitt blodtryck eller kreditkortsräkning."
"Det är inte det.
Jag har fått nytt jobb." "Ska du betala tillbaka för sängen?"
Hon sa: "Du är rolig!" Jag bara…
"Jag har fått jobb, men inte i Brasilien.
Jobbet är i Vietnam."
Jag sa: "Raring,
du är väl engelsklärare? Vad hände? Har språkskolan brunnit ner?"
Hon lade på.
Hörni.
Min syster Carolina
flyttade till Vietnam.
Clara, min systerdotter,
flyttade till Vietnam.
Min enda fråga var: "Sängen, då?
Sängen, då?"
"Den fick inte plats i flygplanet." "De behöver inte flyga.
De kan hoppa på sängen och paddla hela vägen.
Korsa havet!
Moana klarade det!"
Elsas säng från Frozen
står nu hos mamma.
En 65-årig dam
som inte ens vet vilken kanal som är Disney Channel.
Let it go.
Sex månader efter min systers flytt till Vietnam,
vem ringer?
Satans telefonförsäljare
"Hej, mamma."
"Hej, älskling!" Jag sa: "Jag känner igen den tonen.
Det här gäller Satans insamlingsgala.
Vad vill du? Fram med det!"
"Din systerdotter,
jag menar din guddotter,
behöver
en cykel."
Jag sa: "För det första, inget barn behöver egentligen en cykel.
Barn behöver syre, solljus, dricksvatten.
Det barnet behöver återvända till Brasilien och sova i sin säng.
Varför behöver hon en cykel?
Jobbar hon för Uber Eats?
Hon är fyra år gammal.
Ska hon dela ut tidningar?"
"Vad okänslig du är!
Hon behöver en cykel för hon har svårt att skaffa nya vänner i Vietnam."
Jag sa: "Hon kan leka med granatsplitter vad mig anbelangar.
Ingen rör mitt kreditkort. Jävla svindlare."
Jag sa det till mamma.
Fem sekunder senare ångrade jag det.
Mamma skällde på mig i luren.
Hon lade på, ringde tillbaka och lade på igen.
Jag sa: "Okej, då. Hur mycket kostar den här lilla cykeln?
Glöm inte att jag precis frågade om priset.
Jag litar inte på dig längre, min så kallade mor."
Hon sa: "Vad oförskämt!
Jag vet priset.
Men först måste jag berätta en sak."
"Hur ska du blåsa mig den här gången?"
"Din systerdotter
cyklade på en hyrcykel i Vietnam
och hon skadade sin lilla fot på cykelkedjan."
"Va? Fötterna ska väl vara på pedalerna?
Hur korkad är hon som inte ens kan cykla?"
Mamma sa: "Håll käften! Det var en olycka.
Din systerdotter var ute och cyklade
och råkade somna."
"Vänta lite.
Det går fan inte ihop.
Säger du att en fyraåring somnade på en cykel i rörelse?
Säger du att jag betalade 1 200 real för Elsa-sängen
när den ungen kan sova varsomhelst?"
Sen berättade mamma vad priset var
för en cykel med kedjeskydd
för korkade sömntutor.
Ettusenfemhundra real
för en så här stor cykel. Jag sa: "Mamma,
varför skämmer vi bort det där barnet?"
När Carolina och jag var barn hade vi fan inte nåt.
Alla mina kläder var av samma märke. Carla.
Carla är min äldsta kusin.
Jag är yngst av sex kusiner.
Kusinerna återanvände alla kläder,
och när det var min tur hade de en procent batteri.
Vita T-shirtar hade så gula armhålor
att de såg ut som om de hade blodbrist.
Vi tvättade dem i folsyra.
Min systerdotter älskar Elsa från Frozen. Jag hade också en favoritprinsessa.
Pocahontas.
Jag sa: "Mamma.
Varför?
Varför skämmer vi bort den ungen så mycket?"
"Därför att hon är speciell. Hon är en polyglott."
"Det är hon inte alls." "Jo, det är hon."
Jag sa: "Jag vet inte vad det betyder!"
Då förklarade hon.
"Din systerdotter kan tala portugisiska, engelska och vietnamesiska."
"Lägg av.
Hon skulle bara våga."
Vem tror hon att hon är som är smart i en korkad familj?
Det är därför hon inte har några vänner. Jävla malliga snorunge!
Hon sitter nog längst fram under lektionen.
Hon borde sitta längst bak, få underkänt tre år i rad
och langa droger. Då kan vi se hur många vänner hon har.
Polyglott, fan heller!
Jag är polyglott. Jag snackar portugisiska och skit.
Jag förstår slang. Jag fattar vad förortsrappare säger.
Jag blev förbannad. Jag videoringde min syster i Vietnam.
Hon svarade. Jag sa: "Låt mig prata med den snorkiga,
malliga, sömniga jävla flerspråkiga
helvetes speciella ungen.
Hon talar vietnamesiska men kan inte cykla?"
Hon ropade på min systerdotter.
Den malliga snorungen tog sin mammas Iphone
och stängde alla appar.
Jag hatar såna tekniksmarta ungar. Det är som att deras mors fitta hade wifi.
Hon sa:
"Hej, dinda Bru." Jag sa: "Så du är en storfräsare,
den häftiga polyglotten, va?"
Förbannade kaxiga,
näsvisa, helvetes speciella jävla polyglottunge.
"Säg nåt på vietnamesiska. Du var väl en höjdare?
Tala vietnamesiska nu."
Hon gjorde det.
Hon satte mobilen i dockningsstationen, mötte min blick och…
Jag bara…
Ungen driver med mig.
Hon lät som den tecknade pingvinen Pingu.
Polyglott, så fan heller!
Visst sa jag att mamma har ett häftigt humör?
Jag köpte den!
Ettusenfemhundra real.
Jag fick en video på när min systerdotter cyklar.
Jag bara: "1 500!"
Jag ringde min mamma. "Om vi räknar ihop sängen och cykeln
har jag spenderat 2 700 real på ett barn som inte ens är mitt.
De pengarna ger mig rätten att berätta den här historien på scen
och kalla min syster en jävla fitta.
Framför hela landet!"
Och nu är det på Netflix!
Tack.
Problemet…
Problemet med att det här visas på Netflix
är att hela min familj kommer att titta. Man kan till och med titta i Vietnam!
Och jag är rädd för deras reaktion. Jag lär förlora min familj.
Med tanke på det ringde jag min terapeut.
"Doktorn, vad sa du om att jag skulle leta efter min far?"
Fattar ni att jag letade efter den jäveln?
Jag hade ingen kontakt med honom, men hans dotter följde mig på Instagram.
Min halvsyster.
Det ordet är kul.
Som om hon är halvt syster, halvt ost.
Sakerna jag tänker på när jag försöker lösa familjeproblem.
Jag skickade ett meddelande.
Jag hade aldrig pratat med henne. Jag skrev: "Hej!
Har du din pappas,
min pappas, vår pappas nummer?"
Skitstövel!
Det hade hon, så klart.
Hon uppfostrades av sin pappa.
Hennes pappa var närvarande
i hela hennes liv.
Bortskämda snorunge! Det är lätt när pappa är hemma, va?
Testa ett liv av faderlig försummelse, din jävla skit!
Jag är okej. Hon svarade snabbt.
"Hej, syrran. Här är pappas nummer. Lycka till."
Hatar folk vars barndom var kärleksfull.
Jag hade min fars nummer.
Vilket namn skulle jag spara det under?
Pappa? Farsan? Nemo?
Jag valde "pappa".
Sen läste jag på hans Whatsapp att han senast sågs 1984.
Jag sa: "Jävla lodis."
Jag skämtar om det, men det var ett svårt ögonblick för mig.
Det var de första orden jag skulle säga till min pappa
och jag visste inte vad jag skulle säga. Så jag lät orden komma från hjärtat.
Det enda jag kunde skriva var:
"Tjena, främling!"
Jag skrev: "Hej, pappa.
Jag heter Bruna. Jag är din dotter."
Emoji.
Emojier funkar för att bryta isen.
Han svarade.
Han sa:
"Hej, dotter."
Jag bara: "Herregud!
Nu har jag en pappa! Jag är pappas lilla prinsessa!
Jag kan inte dejta fler knarklangare.
Skojar. Klart jag kan.
Sen talade jag allvar med honom.
"Pappa, jag måste träffa dig
Alla kukar är slaka på grund av att du övergav mig.
Det är en lång historia.
Min terapeut säger att vi måste träffas, för jag är lite märklig
och lite knäpp.
Hon säger att det var fel att köra över en expojkvän
och knivhugga en annan."
Det är brottsligt.
Så sexistiskt.
"Ditt övergivande orsakade ett psykologiskt trauma.
Kort sagt, jag är galen och det är ditt fel." Emoji.
Han sa: "Om du vill träffa mig
så bor jag fortfarande i staden
du föddes."
Jag sa: "Fan! Vi suger på att googla."
Det är en liten stad. Alla känner alla.
Alla vet var Candyman bor.
Kusiner knullar varandra i brist på alternativ.
Min familj är likadan. Mitt släktträd är en vinranka.
Min moster bor kvar där. Den lesbiska. Ja.
Vi kallar henne moster Butch.
Jag ringde moster Butch och sa…
Ni gillar moster Butch.
Moster Butch.
"Jag ska träffa min pappa."
Hon sa att hon skulle hjälpa mig. Jag åkte dit.
Jag var nervös. Moster Butch var nervös.
Vi kom till mötesplatsen innan min far.
Jag var så nervös. Jag funderade på att sticka.
"Moster Butch, jag ska bara åka och köpa cigaretter."
Sen kom jag ihåg att jag inte röker.
En bil stannade.
Det var min pappas bil.
Det första jag gjorde var att kolla vilken modell det var.
För att förstå vad jag hade gått miste om.
Det var en skrotbil. Glöm Disney World.
Han klev ur sin bil
med tårfyllda ögon.
Jag sa: "Pappa,
gråter du?"
Han sa: "Nej, jag är full."
Det är det jag menar!
Han bevisade att han är min pappa!
Det är konstigt att träffa sin far efter så lång tid.
Det är svårt att förlåta nån som övergav en.
Men samtidigt var det häftigt att se
var mina personlighetsdrag kommer från.
Jag såg i min far vårdslösheten, alkoholismen, sexberoendet.
Jag kom från det där skrevet!
Jag kände mig välkommen, hemma, bekväm.
Jag var så glad
och ville tacka människorna som hjälpte mig dit.
Jag ringde min halvsyster
för att tacka henne. Jag sa: "Gissa vem som har en farsa nu, bitch!"
Jag körde förbi ett barnhem med pappa i bilen.
"Jag har en pappa och det har inte ni!"
Sen åkte jag till min terapeut.
När jag kom dit
sa min terapeut: "Allvarligt talat.
Du behöver inte gömma dig bakom dina skämt.
Hur kändes det att träffa din pappa?"
Jag sa: "Mötet med min pappa har fått mig att tänka över
och omvärdera
alla mina tidigare relationer.
Jag har kommit fram till slutsatsen
att jag tycker synd om
alla mina ex."
Jag körde över en,
knivhögg en annan,
men jag tycker synd om dem alla, för jag är säker på
att jag aldrig kommer dejta nån av dem igen.
Och om ni tänker: "Tjejen har bra självkänsla."
Ja, jag har fått jobba på det.
Alla män som har kommit in i mitt liv har fått mig att må skit.
En dumpade mig för att jag inte var tillräckligt snygg.
Jag var inte attraktiv.
Jag gillade en kille som inte ville träffa mig.
Han dejtade modellen Grazi Massafera.
Och eftersom jag aldrig lade ner mycket tid på relationer
gav jag all min tid och hela min uppmärksamhet,
min kärlek och mitt engagemang
till nån som jag vet aldrig kommer lämna mig.
Mig själv.
Den hängivenheten förde mig till den här scenen.
Jag kan säga till er:
"Jag har förverkligat mina drömmar."
Jag uppträder inför slutsålda hus, har tusentals följare
och är snuskig rik.
Jag är den första brasilianska kvinnan
som har en komedispecial på Netflix.
Jag ville säga det, särskilt till er kvinnor.
Jag vill framföra det budskapet till er.
Inte att ni ska förbli singlar. Det handlar inte om det.
Jag vill bara att ni inte ska glömma
att samhället pressar oss att leva i tvåsamhet.
som om det vore det främsta syftet med våra liv.
Som om att inte ha ett förhållande är ett misslyckande.
Det får oss att underkasta oss saker vi inte borde acceptera.
Det får oss att försöka passa in där vi inte passar in.
Vi måste förminska oss själva.
Kvinnor, det finns så mycket annat vi kan ägna oss åt.
Vi kan ha mycket mer än ett jobb.
Vi kan ha en karriär.
Så,
när du blir kär,
blir kär, ge dig hän,
men glöm aldrig
att älska dig själv först.
Hörni.
Jag sa
allt det där
till min terapeut.
Hon såg mig i ögonen och sa:
"Du är rolig!"
Tack så mycket, mina damer och herrar!
Tack!
Tack så mycket.
Ja, Netflix, där satt den!
ETT SÄRSKILT TACK TILL MIN MOR SOM TVINGAS HÖRA
NÄR JAG PRATAR OM MIN FAR I MIN FÖRSTA NETFLIXSPECIAL.
Undertexter: Ida Ströberg