Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nikdy jsem nepochopil, k čemu jsou pohádky.
Mají nás něco naučit, nebo se vyprávějí jen tak pro srandu králíkům?
Moje babička vždycky říkala, že život je jako pohádka.
Jo. Je stejně temný.
A měla pravdu. Minimálně co se mého života týká.
Ve výsledku jde jen o to, jestli jste Karkulka, nebo vlk.
O 5 LET POZDĚJI
To je moje území.
Na mě si nějací středoškoláci nepřijdou.
Ne! No tak!
Kluci, s vámi fakt není žádná sranda.
Nakráčíte si sem s nějakou debilní zahradní…
- Je mrtvý? - Netuším.
Dáme ho do stabilizované polohy?
Mozek má na zdi.
Zavolám policii.
Tak znova. Mozek. Na zdi.
Byla to sebevražda. Jdeme.
Nespáchal ji schválně.
Ale to víme jen my.
Buba byl drobný kriminálník.
Žil úplně sám na osamělé farmě.
Na jeho místě se taky zastřelím.
Nikdy jsem ho s nikým neviděl.
S kamarády, rodinou, nikým.
Nejspíš nikoho neměl.
Jasně, všichni si řeknou, že tu mizerii ukončil.
Nevypadá snad šťastně?
No, tak to nebyl zrovna nejpádnější argument.
Vy zmrdečci.
Jasně že jsem šťastný.
PRVNÍ KAPITOLA: DOST NEŠŤASTNÉ DĚTSTVÍ
Byl jsem normální dítě.
Jakob Otto.
Pohádkový život jsem žil v tom smyslu,
že naši nebyli nikdy doma a vychovávala mě babička Ingrid.
A pak nůžky šmiknou, fiknou, všechny prstíčky ustřihnou.
Babička Ingrid byla čarodějnice zrovna jako ta z perníkové chaloupky.
Až na to, že neuměla péct.
Můj jediný parťák byl brácha Dante.
Babička nám zásadně četla jen německé pohádky.
Ty ubrečené kraviny od Disneyho ne.
Nejradši měla trest upálením.
Nebo když někomu něco usekli.
A to nejen v pohádkách.
Kdyby to bylo moc dobré, bolela by vás břicha.
Byla přesvědčená, že za všechno dobré se platí.
Kvalitní německá výchova.
Kdo to byl?
Za to krásné vás ale život netrestá.
Možná tak leda na těle.
- Jakobe! - Jakobe, okamžitě sem pojď!
SOUTĚŽ V BREAKDANCU
Ten den navždy změnil můj život.
Vyhrál jsem. Jo.
A neporazil jen tak někoho.
Ten blonďák přijel k babičce. Byl z Ameriky.
Ze země, kde se breakdance zrodil.
Ten den jsem byl lepší než on.
Lepší než Leonardo DiCaprio.
Opravdu. Najděte si to na Googlu.
Tak co, Leo? Kdo je teď král světa?
To byla ta nejšťastnější chvíle.
A břicho mě nebolelo ani trochu. Šimrali mě v něm motýli.
Velcí, těžcí motýli.
Měli autonehodu.
Tvůj táta je mrtvý.
Máma je taky mrtvá.
A Dante je v kómatu.
Co jsi to udělal?
Doufám, že ti za to ta zábava stála.
Babička měla pravdu.
Bylo to jasné.
Když se mi daří, dějou se hrůzy.
Tak jsem se musel snažit, aby mi bylo mizerně.
Za každou cenu.
Protože když je mi zle,
dějou se dobré věci.
- Dante. - Pozdravuju tě.
Vysvětlím vám to.
Dante sotva přežil. Trpěl od té doby syndromem cizího přízvuku.
Je to vzácné neurologické onemocnění, které může nastat po úrazech mozku.
V Norsku žije žena, která od úrazu mozku mluví jen s německým přízvukem.
Německy ale neumí.
Mluvit rakousky je hrůza sama o sobě,
Dante k tomu ale ještě trpěl…
Myalgickou encefalomyelitidou,
hypotyreózou, progresivní svalovou dystrofií
a slabým posttraumatickým syndromem.
Aby Dante mohl mít ze života radost,
slíbil jsem, že se postarám, aby mně bylo pořád co nejhůř.
A abych si byl jistý, že neustále trpím, vše jsem si zapisoval.
Všechno zlé a nepříjemné.
Mé negativní konto.
Spořicí účetní kniha hrůz.
Disneyland. Tam někdy musíme, ne, Jakobe?
Vzdal jsem se všech snů.
Můj život se stal honem za nepříjemnostmi.
Bylo jasné, že babička Ingrid nás dřív či později opustí.
Jo. A že z celé rodiny mi zbyde jen Dante.
A pro rodinu strpíme hodně.
Do prdele!
Dívejte se, kam jdete, příteli!
Nic se nestalo.
- No, počkejte. - Co je, pane?
Tady je třicítka. Jel jste rychleji.
To tedy ne. A jestli, tak maximálně…
Volám policii. Přijdete o řidičák.
To máte smůlu.
Jel trochu rychleji, ale mně se nic nestalo.
Zatím. Vyplavila se vám spousta adrenalinu.
Za půl hodiny je pryč a co pak?
Bum. Ochrnutí.
- Ne, to ne. - To ne.
To ať už zhodnotí jiní.
- Snad máte rád i kolo. - Tak počkejte, prosím vás.
Nemohli bychom se spíš nějak dohodnout?
Možná má pravdu a té policii bychom se ozvat měli.
Ne, to není nutné.
Tak zavolejte alespoň sanitku.
Za doktorem bych zajít měl.
Až do té doby jsem byl šťastný.
Tedy, ne tak jako Jeníček,
ale rozhodně víc než Rampelník.
Ten neměl ani bratra.
Myslím.
Ano, prosím?
Říkám ti to pořád, Jakobe,
investuj do sebe, pracuj pro sebe a…
taky se plať.
- Dobrý. - Moje koule.
Říkal jsem, že dneska to nebude nic příjemného.
To nejlepší teď přijde.
Neměl to být on?
Jasně, ale potřebujeme kobylu, aby se nažhavil.
Představuju ti…
princeznu Ute.
Tak jo, asi ho mám. Tak co teď?
No, jako vždycky.
Víš, Černému kaviárovi umřela máma hodně brzy.
Není divu, že je takový šampion.
Tak to má hodně úspěšných lidí.
Třeba my nebo Walt Disney.
Waltovi se máma otrávila plynem.
Navíc v domě, co jí koupil on.
- Fakt? - Jo.
Celou kariéru si prakticky postavil na mrtvých matkách.
Bambi: mrtvá matka.
Kráska a zvíře: mrtvá matka.
Pinocchio: žádná matka. Ariel…
Pinocchio je loutka, ty matky nemají.
Hledá se Nemo: mrtvá matka.
Liška a pes: mrtvá matka.
Popelka: mrtvá matka.
Zvoník u Matky Boží. Matka. Mrtvá.
Sněhurka: mrtvá matka.
U lvího krále totéž, mrt… Ne.
U Simby to bylo úplně jinak.
Simbova matka přece…
Hele, už bude asi hotovo.
Rychlík, ten Černý kaviár, viď, Ute?
Můj kontakt nám vyplatí 7 000 eur.
Za střik.
Při takových cenách vydělám milion měsíčně.
To je hnus.
JAK NĚKOHO DOSLOVA PODOJIT? VŠE O KRÁDEŽI SPERMATU V LAUTERSHEIMU
Včera v noci byl v Lautersheimu sexuálně zneužit kůň…
Kůň si nestěžuje, ale chovatel…
ZLODĚJ VLASTNORUČNĚ ODCIZIL BANKOMAT
Člověk si pak nepřipadá moc vynalézavý.
Po vloupání sběrateli zbyl…
ZLODĚJ VAJÍČEK! ZMIZELA CENNÁ SBÍRKA
VOZÍK ZAVAZADEL ODCIZEN ZA BÍLÉHO DNE
ŽIVÍ SE TÍM, ŽE JE NEMOCNÝ
NESNADNÝ LUP
ZABIL HOLÝMA RUKAMA 40 KRYS
SMĚLÝ LUPIČ SLEPIC
ZLODĚJ ZVÍŘAT S KOLEČKEM
Kdo by kradl osla?
Kdybyste uslyšeli podezřelé hýkání, ozvěte se nám.
Tak buďte opatrní.
Čím dál víc ptáků bere antidepresiva.
Jak je jako berou?
Nedobrovolně.
Bere je ale čím dál víc lidí, tak se dostávají do vody.
Napřed se dostanou do červů a potom právě do ptáků.
No a jak těm ptákům je?
Prý víc pozobávají.
No jasně, je jim dobře. Taky bych celý den pozobával.
Tady bydlí ten hajzl. To je on.
To je ten hajzl!
Oni spolupracují.
Jakobe, pánové by asi chtěli zpátky své peníze.
Co ti Happy Hippos?
Nejsou všichni Happy Hippo. Happy Hippo je ten hroch.
Tohle je třeba Bingo Bird.
Roztomilý.
- Jak má tu raketku a tak. - Jasně.
Za tmavě modrého šmoulu Fešáka se stříbrným zrcátkem dostanete 6 000 eur.
A ty ho jako máš?
Možná jo.
Nevím z hlavy.
Ten je můj.
Ten šmoula.
Fajn. Takže vyřešeno?
Máte schůzku s šéfovou.
Pár ne úplně košer věcí jsme už s Dantem udělali.
O organizovaných rodinách kriminálníků jsme ale do té doby slyšeli jen v rádiu.
Tohle byli opravdoví zločinci.
Dělali to na plný úvazek.
Nůž vždycky po ruce.
A všechny je vedla mocná šéfka.
Doro.
Ty hajzle.
Mocenská hra.
Kdo jí v tuhle hodinu koláč?
Přesně o to jde.
Když chce šéfová koláč, dostane koláč.
Ať je hodin, kolik chce.
Kolik jí podle tebe je, tak 80?
Myslíš, že už si určila nástupce?
Tak poslouchejte.
Doro se rozhodla. Musíte s těma sračkama přestat.
Tohle je teď naše území.
Co přesně myslíš tím územím?
Co na tom nechápeš? Území.
Třeba 100 kilometrů?
Tak jo, to zní fér.
Odteď už žádné falešné nehody, Jakobe, jo?
Tak jo, zní to férově.
Nejde jen o nehody.
Hele, už bude asi hotovo.
Tenhle chlap nemá vzadu žádné vlasy. To nejsem já.
To tedy ne. Bůh ví, kdo to je.
Rychlík, ten Černý kaviár.
Můj děda Zef…
miloval fotbal.
V roce 1963 hrála Albánie poprvé mistrovství Evropy.
Děda šel na stadion.
Albánie tenkrát dala jen jeden gól.
Panajot Pano ve třetí minutě.
Víte, kde Zef byl, když ten gól padl?
Na hajzlu.
Měl běhavku.
Byl samozřejmě příšerně nasraný.
Po zápase se Zef vrátil do hospody, kde předtím seděl,
vytáhl tenhle nůž a bodl kuchaře přímo do levého oka.
Takhle.
Vidíte ten důlek?
Tam trefil tenhle nůž kuchařovu lebku.
Zevnitř.
- Aha. - Hm.
Asi nechcete, aby na dědově noži přibyl další důlek, že ne?
Chceš ten velký, nebo ten stříbrný s kolečky?
Beru ten s popruhem, co tak pěkně řeže do ruky.
Pojďme zvážit, jestli se fakt musíme stěhovat.
Máme tu všechny cennosti.
Jasně že musíme pryč. Víš, co by se stalo, kdyby…
No jo, já vím.
Ale nevíš. Musíme zařídit, aby mi bylo zle, jinak se ti něco stane.
Někdy bych radši měl chronické nemoci jako ty.
Měl bych pokoj.
No jo, ale proč je taky mám?
Hajzle.
Já to udělám.
Hej.
Co zkusit dělat s těmi Albánci, co?
Chceš dělat pro mafii?
Ne pro mafii. S mafií. Jako tým.
- Jsou to zločinci. - To my taky.
Ale oni jsou úplně jiná liga.
Možná by Ottové měli začít mířit výš.
Miř vysoko. Ano, to zvládneme.
Kalifornie,
Arnold Schwarzenegger,
Hollywood.
Víš, že to mi neprojde.
Disneyland.
Ty to pořád máš?
Chceme tam odjakživa.
S těmahle čučkama se nedostaneme nikdy nikam.
V Disneylandu je prý horská dráha Mount Everest.
S šestimetrovým yettim jménem Harold.
A Albánci dělají jiné věci.
Pořádně mafiánské.
Temné, drsné, albánské věci.
Dáme to pár měsíců
a budeš mít negativní konto tak narvané, že si budeš moct dělat, co budeš chtít.
A pak pojedeme do Kalifornie a potřeseme si rukou s Haroldem.
Podle mě se na něj nesmí sahat.
A pro mafii dělat nechci.
Promysli si to.
Občas musíš krizi vnímat jako příležitost.
Malá bolest, malá odměna.
- Velká bolest… - Velká odměna.
Náš hrdinný šerif bezmocně bojuje proti armádě domorodých bojovníků.
Máš skočit, vole!
Bitva je prohraná.
Tak skákej, dělej!
Dělej. Skoč dolů, vole!
Co dělá?
Tam ne!
Zbláznil ses?
V pohodě.
- Chceš se zabít? - Vždyť žiju.
To je hrozná nuda, tati.
Pro herce. Děkuji.
Sakra, to je mastný. Díky. Prosím.
Ne, díky.
Svině.
Prosím. Pro herce.
Asi to nefunguje.
Všechno dělají bezpečně. I písek je krásně měkký.
A ten potlesk byl taky příjemný.
To mi říkat nemusíš. Byl to tvůj nápad.
Když jsem hořel, bylo to tak horký, že jsem si říkal…
Co abychom se přestěhovali do Dubaje?
Představ si, jak jedeš klimatizovaným Lamborghini
a já na velbloudovi.
Ty u bazénu a já v poušti.
Strašně nepříjemné a strašně příjemné, bok po boku.
Pro nás ideální.
A kde vezmu to auto a bazén?
Víš, že v Dubaji
ti useknou ruku za krádež oschlé datle na trhu?
Kravina.
Nechci zjišťovat, co dělají chlapům, co ukradnou koňské sperma.
Jsme podvodníci, Jakobe.
Dáš si?
Ne, to je moc velký risk.
Hrozně se bojím, že se zase něco stane.
Kdybychom dělali s Albánci, ničeho by ses bát nemusel.
Co to vůbec bylo?
Hrozinka.
Myslím.
No tak.
Dobrou chuť.
Management se jde vysrat.
Promiňte, nepomohl byste mi? Hledám svou maminku.
Ne, řekni si někomu jinému.
Myslela jsem, že jste šerif.
Ne, jsem zástupce šerifa.
Tak co?
Ne. Fakt nemůžu.
Když tě dovedu k mámě, budu se cítit dobře a já si nemůžu dovolit cítit se dobře.
Ne.
Proč se nerad cítíte dobře?
Jakmile se cítím dobře, stane se brzy něco špatného.
To je blbost.
Tak to prostě je.
To si ale nemůžete hrát s kamarády, jíst zmrzlinu nebo si zatancovat nebo…
Mohla bys sklapnout a pomoct mi hledat?
Nebo slavit svoje narozeniny nebo cestovat nebo prdět ve vaně.
Nerad se cítí dobře.
Tak to je tu tvůj táta správně.
To není můj táta.
Aha. Tak nepotřebuješ pomoct?
Kde jsi byla?
Pojď, jdeme.
Brácha.
Pro dobré kafe bych zabíjela, ale nikde tu žádné nemají.
Jsou tu divní lidi.
Sama jsi divná.
Jule.
- Breakdancer Jonas. - Jo, přesně tak.
Teda Jakob, ale jo.
Znáš breakdance?
Vyhrál jsem tu v něm soutěž.
- Proti Leonardovi DiCapri… - DiCapriovi.
To je hollywoodský herec.
Jo, ten příběh znám. Nebo teda tu zajímavou část.
Tak co tak poslední roky děláš?
Jo, mami, co tak poslední roky děláš?
Tady zase tak dlouho nejsem.
Otevřela jsem si v Lautersheimu tatérský salon.
Stav se, něco hezkého ti nakreslím.
Určitě hezčího než ta tvá hrůza.
Ta hrůza se k němu hodí.
- Máš vtipnou dceru. - Docela jo.
Jakobe!
Jo, tak… Jé.
- Musím jít. Já… - Jakobe!
Musím jít. Jo. Protože… Musím jít. Ahoj.
- Jonas. - Jakob.
Divný.
Kdo to byl?
Turistky. Chtěly se vyfotit s šerifem.
Zástupcem šerifa.
Nechtěl jsem Danteho nijak ohrozit.
K Jule mě to ale táhlo jako k perníkové chaloupce.
Můžeš klidně dál.
Na zdraví.
Šel jsem jen okolo a…
koukám, jestli je to podnik. Tvůj.
Jasně. Je.
Tak co? Jdeš dál?
- Cože? - Pojď dál.
Je to párové tetování.
Chudák holka.
Ne, žádná holka. Kluk. Brácha. Byl to jeho nápad.
No, tak to gratuluju.
Chceš něco nového?
A co máš?
No, já…
Podívej se tady.
- Vyber mi ty. - Tak jo. A kam to chceš?
Kde to bolí nejvíc?
Obecně tam, kde je hodně tenká kůže. Lokty, mezi prsty, chodidla.
Chodidlo. Chodidlo je super.
Mně bolest nevadí.
Když mě něco bolí, cítí se někdo jiný líp.
Takže z toho nesmím vyváznout snadno.
Bolest je dobrá.
Je to dost nepříjemné?
- Vypadá to dobře? - Podle mě jo.
Jen holt ne každý má rád hákové kříže.
V pořádku.
Při chodidlech mi tu brečel dvoumetrový Rus.
Myslíš, že proto se většina lidí tetuje?
Že když to máš za sebou, máš pocit, že sis to zasloužila?
Ne.
Pro většinu lidí je to spíš o tom, že už to nevezmeš zpátky.
Jednou se rozhodneš a máš nadosmrti na zadku nahou holku.
Vypadá to jako penis starce. Zubatý.
Ale hezký.
- Hezký starý penis. - Jo.
Hodí se k tobě.
Rypošům lysým též nevadí bolest.
Necítí nic.
Aha.
- Líbí? - Jo.
Kde parkuješ?
Přišel jsem pěšky.
A máš to daleko?
Ne. Asi devět kilometrů.
Vezmi si tohle.
Ochladilo se.
Trochu tepla si po té bolesti zasloužíš.
Díky. Vrátím ti ji.
Jasně že jo. Není to dárek.
S perníkem je problém v tom,
že jak ho ochutnáte,
nemůžete přestat jíst.
Chcete pořád víc.
Proto jsem musel ihned začít plnit svůj účet na spoření sraček.
DRUHÁ KAPITOLA: VELKÁ BOLEST, VELKÁ ODMĚNA
Ottové se dávají k mafii.
To je nejlepší rozhodnutí našich životů.
I pro tebe je to dobře.
TATÉRSKÝ SALON DRUHÁ KŮŽE
- Jsi v pohodě? - Jasně. Proč?
Bílí divocí koně na pláži.
Koukni do přihrádky.
Ottové v Kalifornii.
Jako Arnie.
Vidíš, i každý šéf má svého šéfa.
Tohle je ale takový kmotr.
To auto má nejspíš větší hodnotu než celý ten hotel.
Brzy budeme stejní.
Mafiánští bossové. A nezapomeň, že první dojem je nejdůležitější.
Vítej ve světě organizovaného zločinu.
Jsi debil?
Díky, já si nedám.
Měl bys být vděčný, že ti Jon neusekl prsty.
Můžu taky dostat kousek koláče?
V Albánii je kývání hlavou ne a vrtění ano.
Nekomplikuje to běžný život?
- Ne? - Ano.
Jasně. Jo.
- Takže se k nám chcete přidat? - To si kurva piš.
- Takže jen ty. - Brácha taky.
- Určitě? - Takhle se to dělá v Albánii, ne?
Jo.
- No, tak vítejte. - Vítejte.
Vítejte.
Začnete s penězi za ochranu, to je snadné.
Jednou týdně tam zajedete, že vás posíláme, a shrábnete škváru, jo?
Milá Doro,
jsme s bratrem absolutně nadšení, že se nám dostává takové příležitosti
a šance stát se součástí tvojí rodiny.
Protože otec, tedy hlava rodiny, má vždycky pravdu.
„Má pravdu, i když se mýlí.“
Al Pacino v Krycí jméno Donnie Brasco.
Tak tedy…
na nás!
Ti skokani na kolech jsou děsní.
Chceš pozvat někoho z nové školy?
Zase spadla wi-fi.
Přestěhovaly jsme se do středověku.
Mohla bych vám něco uvařit.
Co je? Umím vařit.
„Každý umí vařit.“ To říká Jamie Oliver.
Jasně. Tak co uvaříš? Popcorn?
Stavil se u mě Jakob.
- Ten magor z Šílenýho kaňonu? - Jo.
Ten magor z Šílenýho kaňonu.
A co chtěl?
Tetování. Na chodidlo.
Tak to už určitě vypadá jako menší magor.
Není tak hrozný. Bylo by fajn mít pro změnu normálního chlapa.
Mami, vypadá, jako že tajně fotí u bazénu.
Kdo ti pořád píše?
- Max! - Co?
- Kdo ti píše? - Kdo mi asi tak píše?
Neboj. Neví, kde jsme.
Tak počkej! Do prdele.
Před dvěma lety s námi Alex byl na Ibize.
- Víš dobře, proč… - Šťastný nový život. Dobrá práce.
Běž hledat štěstí s magorem.
To už je tenhle týden osmé výpalné.
A nestalo se nic hrozného.
To pivo z řeckého stánku bylo teplé.
Vážně. Nefunguje to.
Já vím, že ne, ale začne.
Těším se, co bude zadarmo tady.
Dal bych si další kafe.
Tvoje střešní tašky nechci ve své ulici ani vidět.
Říkal jsem, že bude problém.
Tak se nediv, až ti mí kámoši propíchají pneumatiky.
Pane Bechsteine?
Máte chvilku?
Pozdravuj manželku.
Tak se zase potkáváme.
O co zase jde?
O měsíční poplatek za služby.
Za ochranu.
- Co? - Jsme noví Albánci.
- Co? - No…
Posílá nás Doro.
Táhněte pěkně do prdele. Mám už profesionální pomocníky.
Udělali mi kvalitní nabídku. Ne jako Doro a ti její amatéři.
Tak padejte, vy dva dementi.
Je zaostalý i mentálně?
Zavoláme Doro?
- Jdi pro něj. - A co potom?
Co bys řekl?
Takové pohrdání nemůžeme tolerovat.
Jsme teď někdo.
Mysli na Kalifornii.
Říkal jsem, ať táhnete.
Nemáte co dělat?
Skočte si třeba pod auto.
- To mu u tebe jako projde? - Padejte, než se do vás pustím!
Vypadni z mého pozemku.
Máš o kolečko míň.
Táhni odtud.
Hej, vypadni z mého pozemku!
Víc neumíš?
- Teď pořádně! - Jo, pořádně.
Pořádně.
Pořádně!
Tak!
Co? Jo? Už máš dost?
A dost. Prašť mě do ksichtu.
Prašť mě do ksichtu!
Ty tak kecáš.
Do ksichtu!
Takže.
Přejdeme k platbě, pane Bechsteine, co?
Tak vidíš? Nakonec to byl dost nepříjemný týden, ne?
Jo, ale tohle se bude muset dít častěji.
Jinak mi to nevyjde s Ju… S yettim Haroldem.
Dýška na Kalifornii.
To si nikdo nevšimne.
Za oficiální podíl si v Disneylandu nepořídíme ani Elsin mražený jogurt.
Hele.
Myslíš, že ten pokrývač má fakt nějakou jinou partu?
Klid. Řemeslníci lžou šestkrát častěji než kdokoli jiný.
Chtěl se nás jen zbavit.
Pomůžu ti, Doro.
Kurva.
To byli Albánci.
Albánci jsme snad my, ne?
Ne, opravdoví Albánci, co dělají pro Jona. Jak jsi mu najel do auta.
Mají pod palcem veškerý kokain v okolí.
Takže vy nejste Albánci?
Doro si jednou jednoho Albánce vzala.
Já tam jezdívala na prázdniny.
A co kudla dědy Zefa?
Nůž na dopisy.
Můj děda je Heinz.
Jde o to, že jak skopčák zaslechne „Albánec“, zesere se.
A ti praví Albánci jsou fakt praví?
Ne, ale vymysleli koncept falešných Albánců, tak vlastní „značku“.
Něco jim měsíčně platíme za používání.
To je jak McDonald's.
Jo, přesně tak.
Vyplatí se nám to.
Nepotřebujeme ani zbraně. Jak říkám, stačí název.
Skopčáci.
Bezva.
Taky jsem si myslel, že Albánci jsou zločinci.
A že Albánie je tajemná, daleká země,
kde spolu po tisíce let válčí dobří duchové a zlí démoni.
Našel jsem si ji.
Krásná středomořská země hned vedle Itálie.
Jen chudá, tak mají lidi předsudky.
Ty se ale dají zpeněžit.
Což dělá Jon. Nebo Doro.
Stalo se v posledních dnech něco neobvyklého?
Když jste byli pryč?
- Ne. - Ne, všechno šlo jak po másle.
Skoro až nuda.
No fakt.
Tak co budeme dělat?
No, musíme jim to tvrdě vrátit. Tvrdě!
No ne? Teda…
Nemohlo se nám stát nic lepšího než malá válka.
Dokážeme jim, co v nás je.
Oba zvítězíme.
Ty si doplníš konto a ve válce vždycky někdo vyleze po žebříčku.
Zkurvený záda.
Dej mi růžovou.
Rozvesel se.
Nohy?
Po takovém dni si dej pohodu.
Důvod, proč to děláme, je naše tajemství.
Začíná nám teď zlatý život.
Dobrý život.
Ty máš ponožky?
Kde mám bundu?
No… Dneska je venku teplo…
Můžu pro ni doběhnout.
- Zase jsi přišel pěšky? - Jo.
Ne. Kašli na to.
Posaď se.
Tak co máš teda rád?
No…
No, nesnáším veverky.
Před pár lety mě veverka napadla.
A heřmánkový čaj. Chutná jak nudle z nosu.
A úplně nenávidím vybublinkovanou perlivou vodu.
- Sundej si prosím kalhoty. - A pistácie.
Když nejsou pořádně otevřené.
Sáhneš do misky, vezmeš si pistácii a…
A ježky. Ty mě taky štvou.
Dobře. Tak jinak.
Jak by ses popsal?
Já? Sebe? Jsem úplně normální, no…
Pohodář.
Tak zalehni, ty pohodáři.
Vynikající.
Pohodové.
Je to krása.
Rád jen tak vlaješ. Můžu si tě vyfotit?
- Jasně. - Ne, myslím ten výtvor.
Aha.
Pojď sem.
Ty jsou Maxiny.
Trochu temné, ale mně se líbí.
Jsou jako z pohádky. Opravdové pohádky, víš?
Jako z Karkulky. Znáš to?
Jo, znám.
V původní verzi vlk babičku uvaří a dá ji Karkulce k jídlu.
Víš, co je pak?
Karkulka na to přijde a vlka přechytračí?
Ne. Vlk Karkulku sežere.
- A dál? - Nic. Konec pohádky.
Z dobrých konců se člověk nic nenaučí.
Ty má jenom Disney.
Když už jsme u šťastných konců, mám tu pivko.
Nemusíš vůbec…
Ne, dám si moc rád.
POVÝŠILI MĚ!
MUSÍM TĚ ZASE VIDĚT!
Tak co dělá? Jako otec Maxine.
Byl to právník.
- A teď dělá co? - Nic.
Teď je mrtvý.
Jé, promiň.
Takže jsi sama.
- Ale mám Maxine. - Jo, já mám Danteho.
Taky jste si blízké, co?
Jo. Jen většinou všechno dramatizuje.
To Dante taky. Většinou.
Ale je skvělé někoho mít.
Jak je to už vlastně dlouho…
co byla ta soutěž v breakdancu?
Třicet šest a půl roku.
Zhruba.
Víš, že jsem ten den dostala svoji první pusu?
Jako že opravdovou pusu.
Jo, já taky.
Fakt? A s kým ses líbal?
- S tebou. - My se taky líbali?
Taky?
Já si pamatuju jen obrovskou líbačku s DiCapriem.
Vypadal nešťastně. A byla jsem to já.
Já mu řekla, ať se radši soustředí na herectví.
Až dostane Oscara…
Nedostane. Vždycky je druhý.
Jo a my tu sedíme a pijeme pivo. A kde je on?
Na jachtě s osmi modelkami?
Vidíš to. Chudáček.
Jsem rád, že jsi tady.
Že ses sem vrátila. Že jsi zase tady. Že jsi zpátky.
Já taky.
Asi.
To byla druhá nejšťastnější chvíle.
Ale víte, jak v Popelce dvanáctkrát odbijí hodiny?
Nechtěl jsem, aby se z mého luxusního kočáru stala zase shnilá dýně.
Tak jsem musel okamžitě navýšit své negativní konto.
Musíme na to opatrně. Začít pozorováním.
Odkud doopravdy jste, co?
Odtud.
Protože podle tvého přízvuku… No, já nevím.
To je dlouhý příběh.
- Tak co? - To je zdravotní věc.
- Bio věci vždycky chutnají divně. - Jo.
- Trochu falešně. - Jo.
- To asi bude tím lepkem. - Lepek.
Pojďme se soustředit, děcka!
Slíbil jsem Doro výsledky.
Opravdu Albánci prodávají z téhle dodávky drogy?
Jo, určitě.
Mají čtyři takové.
Už brzy tři.
- Chtěl jsem něco vysvětlit, Jakobe. - Já to chápu.
- Počkej, ještě jsem ani… - Zbláznil ses?
Tomu se nic vysvětlovat nebude. Hele!
No tak. To snad není pravda.
- Magor. Co teď? - To je magor.
- Vezmeš si mě? - Jo, jasně!
Říkal jsem, že vyšleme jasný signál. A to jsme podle mě rozhodně udělali.
Jakob do toho šel.
Ten chlap byl dvojnásobný!
Takovýhle obr.
Ne, dvakrát ne, jen o trochu.
Tobě je fakt bolest úplně ukradená, co?
On je naprostý Buba!
- Buba! - Buba?
To je postava z jedné albánské pohádky.
Začíná jako neškodné stvoření, které svede na scestí démon Boller.
Je z něj pak bezcitná stvůra.
Je to úžasná metafora. Jen nevím, co znamená.
Bezva.
Tak máš odteď albánské jméno. Jako my.
Já jsem ve skutečnosti Christian a Enes je Sandro.
Enes?
Jo, můj brácha dvojče.
Úplně nedorostl.
Jsou bráchové. Jako my.
- Můžu? - No jasně. Pozdravte se.
Ahoj, Bubo.
Rodina je skvělá věc.
Má pravdu. Náš Buba.
Tak to taky potřebuju nové jméno, lidi.
Co taky něco z pohádky? Nějakého krále. Nebo třeba válečníka.
Čaroděje?
Co Erblin?
Erblin je totálně super.
Totálně super.
Erblin znamená „vůně lípy“.
To je ale nádhera, co?
Jo, to je.
Nebo to ještě promyslíme?
Na Bubu a Erblina!
Jo! Na Bubu a Erblina!
- Na zdraví! - A na ex!
Na zdraví.
Nemůžeš se sem takhle připlížit.
- Jen nesu tu bundu. - Co se stalo?
Co myslíš?
Jo, tohle. To nic není. To holt to kaskadérství pro Šílený kaňon.
Jsi nejhorší kaskadér na světě?
Neudělala bys mi někdy další tetování?
Jasně, tak to máme plán.
Udělám ti cenu, když je z tebe štamgast.
Tak já zas přijdu a uvidíme se. Tedy kvůli tetování.
- Jo. - Bezva.
Bundu asi taky dořešíme příště.
Ty vole, co děláš?
Snažím se tě sehnat už dvě hodiny. Kde jsi byl?
- Já… Co to auto? - To je moje. Nastup.
Mafiánské. Taková řídí budoucí šéfové.
Jedeme. Ottovci.
Tak jedeme. Jakob Ottovec.
Skuteční Albánci se chtěli mstít za to, co udělali falešní Albánci.
A falešní Albánci se chtěli mstít za to, co udělali skuteční Albánci.
A skuteční Albánci… No, bylo to hodně zamotané.
Ale jak se to říká? Je potřeba spojit nepříjemné s užitečným.
REALISTICKÁ SHOW ŠÍLENÝ KAŇON
- Dobrý? - Bezvadný.
Na zdraví!
ŘEZANCE/MONOKL/OTOKY
Na zdraví!
Víte, jak to chcete slavit?
- Jasně. - Pěkně po albánsku.
Kvůli rodině.
Hele, Yeto, a jak vypadá tradiční albánská svatba?
Jak to mám vědět?
Řeklas, že nám pomůžeš.
Dobře víš, že nejsem z Albánie, Christiane.
Jmenuju se Laura, lidi.
Tak já vám to najdu na Googlu.
Fakt? Bezva.
Mám za vás radost.
Ve Francii se prý můžou brát i mrtví.
- To je šílené, co? - Paříž…
Jé, Doro.
Ta paintballová továrna ve Falkenwalde už je taky naše.
Tímhle tempem budeme mít za tři měsíce…
O tom ty nerozhoduješ, Erwine.
Erbline. Jasně že ne.
Dost už. Nechci, aby někdo umřel.
Podle mě nepřestanou. Začali to oni.
Taky už mám téhle války dost, ale měli bychom ještě zabrat.
Ahoj, zlato, mám toho hrozně moc a nemůžu pro tebe zajet. Promiň.
NOVÁ ZPRÁVA PRO ALEXE
COŽE? UŽ TO TADY DÝL NEPŘEŽIJU!
Promiň, mám tu milion pracovních příležitostí.
Asi bychom si už neměli psát, tvoje máma to podle mě všechno čte.
Do prdele.
- Tak ty máš přezdívku? - Jo.
Vím, kdo je Buba, jen jsem nevěděla, že se ti tak říká.
- Hmm. - Kdo ti tak říká?
Kamarádi. A kolegové. Třeba Marcus ze Šíleného kaňonu.
Aha. Na, podrž si to. Drž to.
Každý má přezdívku.
Jako v takové rodině.
- Podrž to. - Hmm.
Ukaž.
Počkej.
- Blbý? - Ne, dobrý.
Tak.
Budu už dneska končit.
Zůstaň na drink. Nemusí to být pivo.
- Jasně. - Můžeme jít ke mně.
Na lavičce se ti tuhle moc nelíbilo.
Dneska nemůžu, teď jsem si vzpomněl.
Mám ještě něco na práci.
Práci?
Zítra večer bychom se ale spolu mohli podívat na Oscary.
DiCaprio zase nedostane nic.
- Jo? - Jo.
Bolí to hodně?
- Jo. - Tak to je dobře, ne?
Víte, jak se ve filmech chystají líbat a vyruší je dveře?
Jak vejde nějaký blbec, co jim to pokazí?
- Děje se něco? - Nevím, Jule. Děje?
No, tak jo, tak se uvidíme zítra…
- Není to hotové. - Ahoj.
- Možná je trochu divný. - Čteš mi zprávy?
- Jak tě to napadlo? - Špehuješ mě přes aplikaci?
Bunda.
To bylo lepší než porazit DiCapria.
A to to bylo bez jazyka.
To bylo pro moje negativní konto příliš.
Jo. Rozhodně to bylo moc.
Dante!
Kde jsi? Chtěl jsem s tebou mluvit. Dostal jsem super nápad.
Co to máš se rtem?
A co ty s vlasy?
To je oříšek při západu slunce, hodí se mi líp k saku.
Počkej. Co sis myslel, když jsi přišel?
Nic.
Myslel jsi, že se mi něco stalo.
Ne.
Kde jsi byl?
Nechám tě to dokončit.
Řekni mi to!
Co se to s námi stalo, Jakobe?
Vždycky jsme si říkali všechno.
Důvěra jen tak s časem nedorůstá, Jakobe.
Jak umře, je pryč.
S někým se vídám.
Zbláznil ses?
S kým jako?
S ženskou.
Odkdy?
Chvíli už jo.
Co jsme začali s Albánci.
A dneska mě políbila.
Teda skoro.
Byl jsem tak šťastný.
A proto jsem myslel… Myslel jsem, že…
Žes mě zabil.
Před těmi 30 lety se ti to nepovedlo.
Snad ti to za to stálo.
Tys se mnou do Disneylandu vůbec nechtěl.
A Harlan je ti taky u prdele.
Harold.
Páni, Jakobe. Páni.
Jdi do prdele.
Musela jsem se ujistit, že neděláš blbosti.
Jsem tvoje dcera.
Jo, přesně proto.
Mami, já chápu, že jsi chtěla nový začátek.
Ale ostatní mámy jdou na seznamku nebo odletí na měsíc na Bali nebo tak.
Nedělám to pro sebe.
A pro koho?
Já byla šťastná. Měla jsem kámoše, rodinu a Alexe.
A kdysi i super mámu.
Ne.
Rodina jsme my dvě. Ostatní na nás serou.
Ne na nás. Serou na tebe.
Alex mě odtud dostane, uvidíš.
Čau.
Jdi pryč, přemýšlím.
Taky nevím, co mě to napadlo.
Našetřím nám na Kalifornii. Slibuju.
Promyslel jsem to.
Možná bys na to rande přece jen mohl.
Jo? Jak to?
Jestli chceš malého Bubu vypustit poprvé v životě z klece,
musíš to štěstí předem vyvážit, a to tak, že pořádně.
Rozumíme si, jo? Fakt pořádně.
Mnohem víc než kdy předtím.
Jo. To je jasný.
Mám už nápad.
A musí to zůstat jen mezi námi. Jen Ottové.
- Jen Ottové. - Jen Ottové.
- Jen Ottové! - Jen Ottové.
Jen Ottové.
TŘETÍ KAPITOLA: MAXIMÁLNÍ NEPOHODLÍ
Takže tam zajdeš a popadneš krabici kokeše.
Jak se tu něco jen hne, upozorním tě.
Jsem celou dobu s tebou.
Vidíš? Tohle používali v 90. letech v Mosadu.
Možná ne přesně totéž, ale…
Vytáhni si triko.
Jule je tatérka.
A má i další zákazníky?
Stejně je nejlepší to naše tetování.
Jasně.
Test.
Řekni mi přesně, co vidíš. Slyšíš mě?
Jo, slyším.
Máš říct: „Rozumím, přepínám.“
Tak jo.
Rozumím, přepínám.
Jo.
No tak, Dante, já tě slyším.
Já neslyším nic.
Tohle není ani bio.
Jsou to podvodníci, Jakobe.
Mami, neměl jsem čas.
Měl jsem dovolenou.
Minulý týden.
U dveří je hlídač.
Vlez tam. To musí být to skladiště.
Mysli na to, co si pak budeš moct užít s tatérkou.
Rozumíš?
Jo, chápu. Porozuměl jsem.
Přecvakávám.
Musím jít. Pa, mami.
Co to bylo?
Nic. Je po něm.
Tak jo.
To prase mě hryzlo.
Nepotřebuju hned tetanovku nebo tak?
Po tetanovce se chlapům scvrknou varlata až o 64 %.
U vaječníků je to stejně špatné.
Četl jsem to v New Vogue.
Přepínáš nebo co?
Vždycky to říkáme. Přepínám.
Dante, co je? Přepínám.
Jsem tam za 20 minut. Jen vyberu prachy.
Pokračuj.
Jen jsem jedl. Všechno jde podle plánu.
Vidím jen věci na pečení.
Tak hledej.
Kokeš nebudou mít vedle preclíků.
Ne, to by bylo… Počkej.
Jsou tu krabice s pytlíky bílého prášku.
Není to mouka?
Ne, není.
Prášek do pečiva?
Ne, prášek do… Jo, možná je to prášek do pečiva.
- Tak to zkus. - Jak jako?
Třeba to jen mají takhle popsané.
A jak poznám kokain?
To ucítíš.
Je to hořký. Jak chutná kokain?
A prášek do pečiva?
Jak to mám vědět? Šňupni to.
Tak co?
- Asi je to na pečení. - Kurva.
Tak už můžu na rande s Jule?
Není mi totiž hrozně.
Je mi skvěle. To je blbý.
Najdu někoho, kdo mě praští, ne?
Ale zase moc krve škodí, co?
Na rande je lepší moc nekrvácet. Zvlášť z ksichtu.
Nebo… Mám jiný nápad.
Kolik prášku do pečiva musím sníst, aby mi bylo blbě?
Jakobe, to v té krabici nebyl prášek do pečiva.
Myslíš? Kokain bych cítil, ale já necítím vůbec nic.
Necítím se jinak. Možná mám nízký krevní cukr. Přepínám.
Tak kurva vezmi tu krabici!
Jakobe.
Jakobe, slyšíš mě?
BÍLÍ KONĚ
Dante?
A jaké z toho plyne ponaučení?
Zlo nepoznáš,
dokud tě nesežere,
nejsi mrtvý a zlo není spokojené.
A pak nůžky šmiknou, fiknou.
Všechny prstíčky ustřihnou.
Snad ti to za to stálo.
Oba umřeli.
Dante?
A kurva.
Jakobe.
Jsi v pohodě?
Asi jo.
Přestal mi fungovat signál.
Tak pojď, jdeme!
To neřeš. Byla to sebeobrana.
Nikomu to neřeknu.
Navíc to stálo za doplnění negativního konta.
Po téhle operaci můžeš Jule parádně ojet.
Šuk, šuk.
Hej! Co to děláš?
- Šílíš? - Šílíš?
- Proč jsi na mě nasraný? - Tys to auto neviděl!
Jaký auto?
Bylo tam auto šéfa Albánců. Předtím tam nebylo.
Bylo! Ne?
Udělal jsi ze mě vraha!
- Jen abys nahnal body u Doro! - Hovno.
Jak říkáš: investuj do sebe, pracuj pro sebe a taky se plať.
Vždycky jde o tebe! Všechno je vždycky pro tebe.
Albánci si taky všimli, jaký jsi chudák.
- Nikdy nebudeš ničí šéf. - Drž hubu.
Beze mě bys byl v hajzlu.
Říkám ti, drž hubu!
Dante byl brácha úplně na hovno.
Ale já byl skvělý kaskadér.
Já věděl, že na tebe není spoleh!
Skvělý.
Celý život jsem žil s vlkem a ani si to neuvědomil.
I když se ani nijak dobře nemaskoval.
Jo, to jsem já.
Nechal sis tu prášky. Tak jen abys to věděl.
Hajzle.
VITAMINY
ZINEK A SELEN
Kurva.
DANTE JE ZMRD!
Je jen jediná věc, která je horší než věřit ve špatné věci.
Věřit ve špatné lidi.
Teď byl ale konec lží.
ČTVRTÁ KAPITOLA: BUBOVA POHÁDKA
Ty jo.
Ret už se tedy zahojil?
Jo.
A co máš s rukou? Včera byla v pořádku.
Někdo mě kousl.
Kousl?
Jo, ukradli jsme s Dantem z pekárny deset kilo koksu a…
ne všechno šlo úplně podle plánu.
To myslíš vážně?
Jo.
Pracuju pro jednu albánskou rodinu a ten kokain byl pro ně.
Jsou to milí lidi.
Dva z nich se zítra berou.
V jejich hlavním sídle.
Teda hlavním sídle, je to spíš takový malý hotel.
Je to tam docela hezké a…
Nechtěla bys tam třeba jít se mnou?
Seznámíš se s nimi.
Půjdu napřed dál.
Co je?
Jasně, ti Albánci. Nejsou takoví, jaké bys je čekala.
Nejsou vlastně vůbec Albánci.
- Jedí od rána do večera koláče. - Ne.
Nejsou to, co čekáš.
Dokud se nevzbudíš vedle mrtvého muže a jeho hlava není na zahradě.
Těch už jsem si užila dost.
- Tvůj manžel byl mafián. - Běž pryč, prosím.
Ne, počkej. Dobrá zpráva je, že už pro ně dělat nemusím.
Nemusím dělat nic, co nechci. Jsem teď Karkulka.
Jako skutečná.
Co?
Nevěděla, že je to babička.
Vlk jí řekl, že je to normální maso.
Řízek nebo tak. Karkulka neměla na vybranou.
Musela sníst, co dostala.
Co to má společného s tvou prací pro mafii?
No, já byl… Já neměl…
Možná se to tou Karkulkou akorát celé zamotává.
Čau, Jakobe.
Jako vážně?
Čau.
Leonardo DiCaprio. REVENANT Zmrtvýchvstání.
A Oscara získává…
Leonardo DiCaprio!
SPERMA OTTO
Tak kdo je teď král světa, co?
Pořád DiCaprio.
Na novomanžele! Na zdraví!
Na zdraví!
Na zdraví.
Doro, musím ti něco říct.
Posral jsem to.
Na Abnora a Iliho a na zdraví!
Na zdraví!
Na zdraví.
Potkal jsem po letech jednu ženskou.
A na lásku. Na zdraví!
Nechtěl jsem nikomu ublížit.
Ale mám na rukou krev.
Probereme to všechno v klidu zítra.
Slepici se může jen zdát o tom, co musí udělat liška.
Na zdraví!
Na zdraví.
Určitě je to albánská hudba?
Zní to spíš řecky, ne?
Netuším.
Je dobré mít vždycky poblíž skutečné Albánce, Lauro.
TĚŠÍM SE NA TEBE
HNED JSEM TAM, ZLATO!
A v tu chvíli jsem si uvědomil, že rodinu si člověk může vybrat.
Maxine?
Do prdele!
Hezký svatební den přeji!
Taková krásná nevěsta a ženich.
Abnore, Ilibe, na vás.
Na zdraví!
Taky jsem vám něco přinesl.
Světla.
Rozsvítit.
Tak rozsviťte.
Ale, ale.
„Čím chladnější zima, tím teplejší jaro.“
„Čím hlubší je žal, tím víc zpívá nám nitro.“
To je z krásného filmu Bambi 2.
Stejně jako Bambi jsme s Jakobem museli odmalička žít bez maminky.
Bez opravdové rodiny.
Úplně sami.
Pak jste přišli vy.
Víte, když se na vás podívám,
cítím…
tolik…
lásky.
Dobře, teď zrovna možná ne.
Protože se tahle rodina rozpadá.
Bratři bojují s bratry.
Ale všichni jsme Albánci.
Nemůžu nečinně sledovat, jak nás Doro
čím dál víc rozděluje a ani se nezdráhá zavraždit Jona.
Takoví přece nejsme.
Co to povídáš?
Musíme ukončit tuhle žabomyší válku.
Stejně jako Bambi
musíme předčasně dospět.
A víte, co se stalo z Bambiho?
Král lesa.
Napřed mu ale musela umřít maminka.
Ahoj.
Maxine.
Jsem tak rád, že ses ozvala.
Díky, žes přijel.
Musím ti toho moc říct.
Nedávno jsem objevil kanál na YouTube,
který mi úplně otevřel oči.
Víš, že si můžeš cokoli představit a ono se to pak stane?
Říká se tomu manifestace, a proto…
Tak kde je ta „nálož koksu“?
Kdo to je?
To je můj kolega.
- Jsou tu tři lidi, Alexi. - Jo.
- Auto máš pro čtyři. - No a?
Takže já budu ležet v kufru?
- Ne, v kufru bude Leonie. - Cože?
Já tě hlavně tak rád vidím.
Ale slíbil jsem tátovi, že přivezu ty drogy.
Aby viděl, že udělal dobře, když mě povýšil.
Tak rád tě vidím.
Tak zatím čau.
Co?
Děláme to s Jakobem pro vás.
Nějaká poslední slova, Doro?
Já s tímhle nesouhlasil.
Dobrý večer. Jak se máme?
Tak kdo tu má na starosti drogy?
Ty drogy jsou naše.
Ale oni mají koks.
Ne, to není pravda. On lže.
- Ty lžeš. - Ty lžeš.
- Drž hubu!
Ty drž hubu!
Mohl bys mě nezatahovat do svých osobních sraček?
Je to od tebe emocionálně vlezlý.
Takže…
Co děláš, Alexi? Nemůžeš někoho jen tak zabít!
Mohla bys tahle rozhodnutí nechat na mně?
Tímhle se živím, ano?
Naser si, Alexi.
Stůj. Kam jako jdeš?
Můžeme to probrat v klidu pak?
Jo? Dobře.
Tak co teď? Mám zastřelit ještě někoho?
Ten koks mám já.
Konečně, díky, tak davaj.
Dám ti ho. Ale musíš nechat moje lidi jít.
Všechny kromě něj. On tu zůstane.
Hrozně mi vadí,
když po mně něco chce někdo,
koho nerespektuju.
Jako člověka. Rozumíš mi?
To tě štve.
Jo! Hrozně mě to štve!
Dobrý večer.
Ahoj. Čau.
Dobrý večer.
Jule.
Dobrý večer.
Nezdržím vás dlouho.
Mám návrh.
Vy se zase narvěte zpátky do toho odporného auta.
A cestou domů si smaž číslo na moji dceru.
Rozumíš?
Ne, nerozumím. Fedyo, dělej!
Můžete ho poslechnout?
Trvá to celé dýl než…
Vyřiď otci, ať už mi konečně táhne ze života.
Vysvětlím to pak.
Dobře.
Dobře, možná jsem Jule lhal.
Ale ona mi lhala víc.
Tetování se vůbec nevěnovala nijak dlouho.
Předtím byla oblíbenou zabíječkou Alexova táty.
Pak jí ale zabil manžela
a Jule se rozhodla trávit víc času s dcerou a míň zabíjením.
Se zabíjením to asi bude jako s jízdou na kole.
Když nad tím přemýšlím, líbí se mi ta ufňukaná verze Karkulky víc.
Ta, kde Karkulka nakonec zabije vlka.
Protože si to kurva zaslouží.
Padáme odtud.
Promiň.
Už to neudělám. Jdeme.
Hele, až Alexův otec přijde na to, co se tu stalo,
bude to ještě horší. Řekni to svým lidem.
To jim asi došlo.
Promluvte si.
No, takže…
je asi čas na další přemístění. Jupí.
Škoda. Mezi námi mohlo něco vzniknout.
Promiň, že jsem ti neřekla pravdu o své práci.
Bývalé.
A že k vám moje dcera přivedla bratvu.
Řekl bych, že jsme si kvit.
Myslíš,
že se ještě někdy uvidíme? Teda…
Myslím pořádně.
To je v prdeli, co, Jakobe?
Jdi pryč!
Ty budeš ta baba, kvůli které brácha tohle všechno posral.
Věděl jsi, že babička kecala sračky!
Jak jako?
Našel jsem ty posraný vitaminy.
Já za to nemůžu, žes žral ty hovadiny o vině.
I ten přízvuk, co?
Celý život mi lže.
A zneužívá mě. Jako nějaký parazit!
V životě neudělal nic dobrého.
Je to škůdce.
Šváb je to.
To vůbec nemusím vědět.
Jako vážně, chlapi?
Myslíš, že to pro mě bylo vždycky lehké?
Nikdy jsem neměl kliku jako ty.
Jakou kliku?
Všechny ty hovna, cos dělal poslední roky.
Ublížil sis někdy doopravdy vážně?
Kam vlezeš, každý si tě okamžitě oblíbí.
I když jsem hezčí.
A ten přízvuk tenkrát.
Co s ním?
Co by se podle tebe stalo,
kdybys nezdrhl na tancovačku s DiCapriem?
Ty jsi odjakživa klikař.
Ale já musel chudák 35 let předstírat, že jsem Rakušák.
Víš, jak je to nepříjemné?
Žrát od rána do noci oplatky?
Doktor si myslel, že mám cukrovku.
A k čemu mi to je, co?
Opatrně, to není hračka.
Ne.
Jdeme to teď domů probrat.
Jen Ottové!
Jen ty a já!
Ještě jednou díky za to tetování.
Ne, nech si ji.
Máš hezký zadek.
Taky jsem se bavila.
A ještě něco.
Tak abych vám odpověděl,
jestli jsem šťastný.
Samozřejmě. A víte proč?
Protože od toho dne dělám už jenom to, co chci.
S kým chci.
Normálně. Pohodově.
KONEC
Jak to bývá v pohádkách?
A pak jsem žil šťastně až… Jo, jasně.
Nakráčíte si sem s nějakou debilní zahradní…
Na vteřinku jsem zapomněl.
Ne. Šťastné konce jsou jen u Disneyho.
Vy zmrdi.
Jdeme.
Počkej.
Jdeme!
Do prdele, mám na botě mozek.
Lenny! Kde jsi vzal tu pistoli?
Ze 3D tiskárny ve škole.
Dealeři se musí mít jak bránit, ne?
Máte ten úkol na matiku?
Čau, vole.
Překlad titulků: Anna Petráková
ZVLÁŠTNÍ PODĚKOVÁNÍ CELÉMU NETFLIXU A LEONARDU DICAPRIOVI