Downloaded from YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Nu am înțeles niciodată ‎care-i treaba cu basmele.
‎Ar trebui să ne învețe ceva ‎sau sunt spuse doar ca să ne distrăm?
‎Bunica mea spunea mereu: ‎„Viața e la fel ca un basm.”
‎Da. La fel de crudă.
‎Și avea dreptate. ‎Cel puțin, în privința vieții mele.
‎La urma urmei, contează doar dacă ești ‎Scufița Roșie sau lupul.
‎CINCI ANI MAI TÂRZIU
‎Ăsta e teritoriul meu.
‎Nu permit ca niște liceeni ‎să câștige mai mult.
‎Nu!
‎Nu mai e deloc amuzant, copii.
‎Veniți aici cu o prostie…
‎- E mort? ‎- Habar n-am.
‎- Să-l întoarcem pe o parte? ‎- Creier pe perete.
‎- Pot să chem poliția. ‎- Repet, e creier pe pereți!
‎S-a sinucis. Să mergem!
‎N-a făcut-o intenționat.
‎Suntem singurii care știm asta.
‎Buba era un escroc mărunt.
‎Locuia singur la o fermă izolată.
‎Și eu m-aș fi sinucis.
‎Nu l-am văzut niciodată cu cineva.
‎Nici prieteni, nici rude. ‎Cred că nu avea pe nimeni.
‎Exact…
‎Toți vor crede că și-a luat zilele ‎din cauză că era nefericit.
‎Adică… Vi se pare că era fericit?
‎Da, poate că nu e cel mai bun moment ‎pentru a evalua asta… nemernicilor!
‎Normal că sunt fericit.
‎CAPITOLUL UNU: ‎O COPILĂRIE DESTUL DE NEFERICITĂ
‎Am avut o copilărie normală.
‎Jakob Otto.
‎Aveam în comun cu personajele de basm
‎faptul că părinții nu prea erau acasă, ‎așa că am fost crescut de bunica Ingrid.
‎Foarfeca face clic-clac ‎și taie degetele imediat.
‎Bunica Ingrid era o vrăjitoare ‎ca aceea din casa de turtă dulce.
‎Numai că făcea niște dulciuri oribile.
‎Singurul meu aliat era fratele meu, Dante.
‎Bunica ne citea basmele germane originale.
‎Nu chestiile siropoase de la Disney.
‎Pedeapsa ei preferată implica incendierea ‎sau tăierea unei părți din corp.
‎Și nu doar în basme.
‎Dacă are gust prea bun, ‎faceți crampe la stomac.
‎Era convinsă că orice lucru bun din viață ‎are un preț.
‎O educație germană solidă.
‎Cine a făcut asta?
‎Dar nu există pedepse ‎pentru lucrurile frumoase în viață.
‎Doar cele impuse de corpul tău.
‎- Jakob! ‎- Jakob, vino aici, imediat!
‎CONCURS DE BREAKDANCE
‎Ziua aceea mi-a schimbat viața.
‎Am câștigat. Da…
‎Și nu împotriva oricui.
‎Era un puști blond, care-și vizita bunica. ‎Venea din America.
‎Locul unde a fost inventat breakdance-ul.
‎În ziua aceea, am fost mai bun decât el.
‎Mai bun decât Leonardo DiCaprio.
‎Chiar așa a fost. Puteți căuta pe Google.
‎Ia spune, Leo, cine e acum regele lumii?
‎N-am fost niciodată mai fericit.
‎Și nici urmă de crampe la stomac. ‎N-aveam decât fluturi acolo.
‎Ditamai fluturii.
‎A avut loc un accident de mașină.
‎Tatăl tău e mort.
‎Mama ta e moartă.
‎Iar Dante e în comă.
‎Ce ai făcut?
‎Sper că a meritat distracția.
‎Bunica avea dreptate.
‎Era foarte clar.
‎Dacă mă simt prea bine, ‎se întâmplă lucruri rele.
‎Așa că trebuia să mă asigur ‎că nu îmi e bine.
‎Cu orice preț.
‎Pentru că, atunci când îmi merge rău, ‎se întâmplă lucruri bune.
‎- Dante! ‎- Servus!
‎Stați să vă explic.
‎Dante fusese la un pas de moarte. ‎Și dezvoltase sindromul accentului străin.
‎O boală neurologică rară, ce poate apărea ‎în urma unui traumatism cranian.
‎O femeie din Norvegia s-a lovit la cap ‎și a căpătat accent german.
‎Deși nu știa boabă de germană.
‎Ca și cum n-ar fi fost de ajuns ‎că avea accent austriac, suferea și de…
‎Encefalomielită mialgică, hipotiroidism, ‎distrofie musculară progresivă
‎și o formă ușoară ‎de sindrom de stres posttraumatic.
‎Pentru ca Dante să se bucure de viață,
‎mi-am promis că mie ‎îmi va merge întotdeauna rău.
‎Și ca să mă asigur că e așa, ‎am notat totul.
‎Tot ce era rău și neplăcut.
‎Balanța mea negativă. ‎Registrul tuturor rahaturilor.
‎Disneyland… ‎Trebuie să mergem cândva acolo, Jakob.
‎Am renunțat la toate visurile mele.
‎Viața mea a devenit o căutare continuă ‎de experiențe neplăcute.
‎Era clar că bunica Ingrid avea să ne lase ‎la un moment dat.
‎Da…
‎Tot ce mai rămăsese din familia mea ‎era Dante.
‎Și te sacrifici pentru familie.
‎Rahat!
‎Ai grijă pe unde mergi, prietene!
‎E în regulă.
‎- Un moment, vă rog! ‎- Ce vrei?
‎Conduceați cu viteză prea mare.
‎Nici vorbă! ‎Chiar și așa, nu aveam mai mult de…
‎Sun la poliție. O să vă ia permisul.
‎Păcat de afacerea dv.
‎Chiar dacă mergea cam repede, ‎n-am pățit nimic.
‎Deocamdată. Sunteți plin de adrenalină.
‎În jumătate de oră, îi trece efectul.
‎Și vă treziți paralizat.
‎- Nu cred! ‎- Prostii!
‎Să lăsăm autoritățile să decidă.
‎- Sper că vă place bicicleta. ‎- Stați puțin, vă rog!
‎Poate ne înțelegem cumva…
‎Poate că are dreptate. ‎Ar trebui să sunăm la poliție.
‎Nu trebuie.
‎Măcar chemați o ambulanță.
‎Să mă vadă un doctor.
‎Până în acel moment din viață, ‎am fost fericit.
‎Nu la fel de fericit ca Hansel,
‎dar cu siguranță mai fericit ‎decât Rumpelstiltskin.
‎El nici măcar nu avea un frate.
‎Nu cred.
‎Da, vă rog?
‎Știi vorba mea, Jakob…
‎Investești în tine, ‎lucrezi pentru tine și…
‎Culegi roadele pentru tine.
‎- Ești bine? ‎- Ouăle mele!
‎Ți-am promis că azi vei avea ‎ceva neplăcut de făcut.
‎Și asta n-a fost tot.
‎Am crezut că ăsta e.
‎Da, dar avem nevoie de o iapă ‎să-l stimuleze.
‎Ți-o prezint pe…
‎Prințesa Ute.
‎Cred că l-am prins bine. Cum fac asta?
‎La fel cum faci de obicei.
‎Mama lui Black Caviar a murit de tânără.
‎Nu e de mirare că e un învingător.
‎E ceva comun la indivizii de succes.
‎Ca noi sau Walt Disney, de exemplu.
‎Mama lui Walt a murit intoxicată cu gaz, ‎într-o casă pe care i-o dăruise el.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Aproape că și-a construit cariera ‎pe povești cu mame moarte.
‎Bambi: ‎mamă moartă.
‎Frumoasa și Bestia: ‎mamă moartă.
‎Pinocchio: ‎n-a avut mamă. ‎Ariel…
‎Pinocchio e o păpușă. Nu are mamă.
‎În căutarea lui Nemo: ‎la fel.
‎Vulpea și Câinele: ‎mamă moartă.
‎Cenușăreasa: ‎mamă moartă.
‎Cocoșatul de la Notre Dame.
‎Albă-ca-Zăpada.‎ Mamă moartă.
‎La fel și în ‎Regele Leu.‎ Ba nu!
‎La Simba a fost complet diferit. ‎De fapt, mama lui Simba…
‎Cred că aproape am terminat.
‎Ce rapid e Black Caviar! Nu-i așa, Ute?
‎Omul meu ne plătește 7.000 de euro.
‎Pe fiecare doză. ‎La prețul ăsta, aș face un milion pe lună.
‎Ce scârbos!
‎SMÂNTÂNIT ȘI SUSTRAS: TOTUL DESPRE ‎JAFUL DE SPERMĂ DIN LAUTERSHEIM.
‎Aseară, în Lautersheim, ‎un cal a fost perturbat…
‎Calul nu se plânge, dar crescătorul…
‎UN HOȚ A DEMONTAT DE UNUL SINGUR ‎UN BANCOMAT
‎Asta mă face să cred ‎că nu sunt chiar atât de priceput.
‎În urma unei spargeri, ‎un colecționar a rămas fără… ouă.
‎HOȚ DE OUĂ! ‎DISPARIȚIA UNEI COLECȚII VALOROASE
‎CĂRUCIOR DE BAGAJE ‎FURAT ZIUA-N AMIAZA MARE
‎BOLNAV PENTRU BANI
‎UN TRANSPORT CU GREUTATE
‎40 DE ȘOBOLANI UCIȘI CU MÂINILE GOALE
‎UN FURT ÎNDRĂZNEȚ DE GĂINI
‎HOȚ DE ANIMALE CU ROABA
‎Cine ar vrea să fure un măgar?
‎Sunați-ne dacă auziți un sunet suspect ‎de măgar zbierând.
‎Așa că fiți cu ochii în patru!
‎Tot mai multe păsări iau antidepresive.
‎Cum adică iau antidepresive?
‎Nu în mod voluntar.
‎Dar oamenii iau tot mai multe pastile ‎și substanțele ajung în apă.
‎Mai întâi, sunt ingerate de râme, ‎apoi de păsări.
‎Și ce fac păsările?
‎Mănâncă mai mult.
‎Pentru că se simt bine. ‎Și eu aș ronțăi toată ziua.
‎Aici locuiește nemernicul.
‎El e nemernicul!
‎Lucrează împreună.
‎Jakob, cred că domnii vor banii înapoi.
‎Care-i treaba cu Happy Hippos?
‎Nu toți se numesc așa. ‎Happy Hippo e hipopotamul.
‎De exemplu, ăsta e Bingo Bird.
‎Foarte drăguț.
‎- Cu rachetă de tenis. ‎- Da, frumos…
‎Ștrumful bleu-închis cu oglindă argintie ‎valorează azi 6.000 de euro.
‎Și ai așa ceva?
‎Poate.
‎Trebuie să verific.
‎De fapt, e al meu.
‎Ștrumful acela.
‎În regulă. Am terminat aici?
‎Aveți întâlnire cu șeful.
‎Eu și Dante comiseserăm deja ‎destule ilegalități.
‎Dar despre familiile din crima organizată ‎nu auzisem decât la radio.
‎Erau criminali veritabili.
‎Lucrau fără pauză.
‎Mereu cu un cuțit în mână.
‎Iar la conducere… un șef puternic.
‎Doro.
‎Idiotule!
‎- Un joc de putere. ‎- Cine mănâncă tort la ora asta?
‎Asta e și ideea.
‎Dacă șefa vrea tort, îl primește. ‎Indiferent cât e ceasul.
‎Câți ani crezi că are? 80?
‎Crezi că și-a stabilit deja succesorul?
‎Ascultați…
‎Doro a decis. Trebuie să încetați ‎cu rahaturile voastre pe aici.
‎Acum e teritoriul nostru.
‎Când spui teritoriu, ‎la ce referi, mai exact?
‎Ce nu pricepi? Teritoriul nostru!
‎O sută de kilometri?
‎Înțeleg. Mi se pare corect.
‎Așa că, Jakob, nu mai vreau să aud ‎de accidente de mașină regizate, da?
‎Și mie mi se pare corect.
‎Nu e vorba doar de accidente.
‎Cred că aproape am terminat.
‎Individul ăla n-are pic de păr pe ceafă. ‎Nu sunt eu.
‎Nici pe departe. Ar putea fi oricine.
‎Ce rapid e Black Caviar! Nu-i așa, Ute?
‎Bunicul meu, Zef…
‎adora fotbalul.
‎În 1963, Albania a debutat ‎la Campionatul European.
‎Bunicul s-a dus pe stadion.
‎Albania a înscris un singur gol. ‎Panajot Pano, în minutul trei.
‎Știți unde era Zef când se înscria golul?
‎Pe budă.
‎Avea diaree.
‎Evident, Zef s-a înfuriat la culme.
‎După meci, s-a întors la restaurantul ‎la care mâncase.
‎A scos cuțitul ăsta și l-a înjunghiat ‎pe bucătar în ochiul stâng.
‎Pur și simplu.
‎Vedeți îndoitura asta?
‎E locul în care vârful cuțitului ‎a lovit craniul bucătarului.
‎Din interior.
‎N-ați vrea să apară o nouă îndoitură ‎pe cuțitul bunicului, nu-i așa?
‎Îl vrei pe cel mare ‎sau pe cel argintiu cu rotițe?
‎Eu îl iau pe cel cu bretea, ‎e mai ușor de cărat în mână.
‎Eu zic să analizăm la rece ‎dacă e nevoie să ne mutăm.
‎Lucrurile noastre sunt aici.
‎Trebuie să plecăm. ‎Știi bine ce s-ar întâmpla…
‎Da, știu…
‎Trebuie să ne asigurăm că îmi merge prost, ‎ca să-ți fie bine.
‎Uneori, mi-aș dori și eu bolile tale. ‎Nu aș mai avea griji.
‎Și eu de unde le am?
‎Cretinule…
‎Lasă-mă pe mine.
‎Auzi…
‎Ce-ai zice dacă ‎ne-am oferi serviciile albanezilor?
‎Vrei să lucrezi pentru mafie?
‎Nu pentru mafie, ci cu ea. ‎Să facem echipă.
‎- Sunt criminali. ‎- Și noi la fel.
‎Dar ei sunt la un alt nivel.
‎„Dar ei sunt la un alt nivel.”
‎Poate că e timpul să gândim ‎dintr-o perspectivă mai mare.
‎Să fim mai ambițioși. Putem face asta.
‎California.
‎Arnold Schwarzenegger.
‎Hollywood.
‎Știi că nu-mi pot permite să vreau asta.
‎Disneyland!
‎Încă mai ai asta?
‎Mereu ne-am dorit să mergem.
‎Nu vom ajunge nicăieri cu găinăriile.
‎Am auzit că au un roller-coaster ‎cu Muntele Everest.
‎Cu un Yeti înalt de șapte metri, ‎pe nume Harold.
‎Iar albanezii sunt implicați ‎în tot felul de lucruri.
‎Chestii mafiote.
‎Porcării albaneze dubioase.
‎Facem asta câteva luni.
‎Vei avea o balanță atât de negativă, ‎încât o să-ți poți permite orice.
‎Apoi, mergem în California, ‎să dăm mâna cu Harold în persoană.
‎Nu cred că ai voie să-l atingi.
‎Și nu vreau să lucrez pentru mafie.
‎Mai gândește-te.
‎Uneori, trebuie să vezi o criză ‎ca pe o oportunitate.
‎Efort mic, beneficii mici.
‎- Efort mare… ‎- Beneficii mari.
‎Bravul nostru șerif luptă neputincios ‎cu armata amerindienilor.
‎Omule, trebuie să sari.
‎Bătălia e pierdută.
‎Hai, sari!
‎Haide! Jos, amice!
‎Ce face?
‎Nu pe acolo!
‎Ești nebun?
‎Sunt bine.
‎- Vrei să mori? ‎- Sunt încă viu.
‎Tată, e plictisitor!
‎Vă rog, pentru actori!
‎Câtă grăsime au astea…
‎- Vă rog. ‎- Nu, mulțumesc.
‎Vaco!
‎Vă rog, pentru actori…
‎Nu cred că o să meargă.
‎Totul e sigur. ‎Chiar și nisipul e foarte moale.
‎Și aplauzele m-au făcut să mă simt bine.
‎Nu trebuie să-mi spui. A fost ideea ta.
‎Mai devreme, când ardeam, ‎îmi era foarte cald și mă gândeam…
‎Ce-ar fi să ne mutăm la Dubai?
‎Tu o să mergi într-un Lamborghini ‎cu aer condiționat.
‎Iar eu afară, pe o cămilă.
‎Tu la piscină, iar eu în deșert.
‎Foarte plăcut și extrem de neplăcut, ‎mereu în tandem.
‎Ar fi perfect.
‎Și de unde iau mașina și piscina?
‎În Dubai, îți taie mâna și dacă furi ‎o smochină pe jumătate uscată de la piață.
‎Prostii!
‎N-aș vrea să aflu ce le fac indivizilor ‎care fură spermă de cal.
‎Suntem niște infractori, Jakob.
‎Vrei și tu?
‎Nu, e prea riscant.
‎Mă tem că se va întâmpla din nou ceva rău.
‎Dacă am lucra cu albanezii, ‎n-ar mai trebui să-ți faci griji.
‎Ce-ai băgat în gură?
‎O stafidă.
‎Cred.
‎Haide…
‎Poftă bună!
‎Conducerea se duce să facă treaba mare.
‎Scuze, poți să mă ajuți? O caut pe mama.
‎Roagă și tu pe altcineva.
‎Credeam că tu ești șeriful.
‎Nu, sunt ajutor de șerif.
‎Deci, cum rămâne?
‎Chiar nu pot.
‎Dacă o să te duc la mama ta, ‎o să mă simt bine. Și nu-mi permit asta.
‎Nu!
‎De ce nu vrei să te simți bine?
‎De câte ori mă simt bine, ‎se întâmplă ceva rău după aceea.
‎Pare o prostie.
‎Asta e situația.
‎Înseamnă că nu te poți juca cu prietenii, ‎nu poți mânca înghețată, nu poți dansa…
‎Taci și ajută-mă să caut!
‎Nu poți să-ți petreci ziua, să călătorești ‎sau să tragi o bășină în baie…
‎Nu-i place să se simtă bine.
‎Tatăl tău a venit unde trebuie.
‎Nu e tatăl meu.
‎Ai nevoie de ajutor?
‎Unde ai fost?
‎Vino cu mine.
‎Doamne…
‎Aș lua gâtul cuiva pentru o cafea decentă, ‎dar nu se găsește așa ceva.
‎- Oamenii de aici sunt ciudați. ‎- Tu ești ciudată.
‎Jule…
‎- Jonas, cel cu breakdance-ul. ‎- Exact.
‎Jakob, dar da.
‎Știi ceva despre breakdance?
‎Chiar am câștigat concursul ‎de breakdance de aici.
‎- Împotriva lui Leonardo DeCapri… ‎- DiCaprio.
‎Actorul de la Hollywood.
‎Da, știu povestea. ‎Mă rog, partea interesantă, cel puțin…
‎Ce ai făcut în toți acești ani?
‎Da, mamă… Ce ai făcut în toți acești ani?
‎Nu sunt aici de multă vreme.
‎Am un salon de tatuaje în Lautersheim.
‎Treci să-ți desenez ceva frumos.
‎Mai frumos decât rahatul ăla.
‎Rahatul ăla i se potrivește.
‎- Fiica ta e amuzantă. ‎- Da, oarecum.
‎Jakob!
‎Da…
‎- Trebuie să… plec. Eu… ‎- Jakob!
‎Trebuie să plec. Da. ‎Pentru că… trebuie. Pa!
‎- Jonas. ‎- Jakob.
‎Ciudat…
‎Cine erau?
‎Turiste. Voiau un selfie cu șeriful.
‎Ajutorul de șerif.
‎Nu voiam să-l pun pe Dante în pericol.
‎Dar Jule mă atrăgea ca o casă ‎de turtă dulce abia scoasă din cuptor.
‎Poți să intri, dacă vrei.
‎Noroc!
‎Treceam pe aici, din întâmplare și am vrut ‎să văd dacă e un salon de tatuaje…
‎- Salonul tău. ‎- Da, aici e.
‎Și? Vrei s-o faci?
‎- Ce anume? ‎- Să intri.
‎E un fel de tatuaj-pereche.
‎Biata femeie…
‎Nu e o femeie, ci un bărbat. ‎Fratele meu. A fost ideea lui.
‎Felicitări!
‎Ceva nou?
‎Ce ai?
‎Ei bine…
‎Uită-te aici.
‎- Alege tu. ‎- Bine. Unde-l vrei?
‎Unde doare cel mai tare?
‎Unde e pielea mai subțire. ‎La coate, între degete, laba piciorului…
‎Talpa e perfectă.
‎Durerea nu mă deranjează. ‎Dar când sufăr, altcineva se simte bine.
‎Așa că nu vreau să-mi fie prea ușor.
‎Suferința e bună.
‎E suficient de neplăcut?
‎- Arată bine? ‎- Da… Așa cred.
‎Dar nu toată lumea apreciază svasticile.
‎E în regulă.
‎Am văzut ditamai rușii ‎plângând în timp ce se tatuau.
‎Crezi că de asta se tatuează ‎majoritatea oamenilor?
‎Pentru că, după ce au terminat, ‎simt că l-au meritat?
‎Nu.
‎Cred că e mai degrabă faptul ‎că nu poți renunța după aceea.
‎Rămâi tot restul vieții ‎cu o gagică goală tatuată pe fund.
‎Arată ca un penis de moșneag. Cu dinți.
‎Dar e frumos.
‎- Un penis bătrân frumos. ‎- Da.
‎Mi s-a părut că ți se potrivește.
‎Șobolanului-cârtiță golaș ‎nu-i pasă de durere. Nu o simte.
‎Înțeleg.
‎- Îți place? ‎- Da.
‎Unde ai parcat?
‎Am venit pe jos.
‎Ai mult de mers?
‎Nu. Cam nouă kilometri.
‎Ia asta!
‎S-a făcut frig afară.
‎Ai dreptul la căldură, după atâta durere.
‎Mulțumesc. Ți-o dau înapoi.
‎Cred și eu. Nu-ți fac cadou o geacă.
‎E o problemă cu turta dulce.
‎După ce ai gustat din ea, ‎nu te mai poți opri.
‎Întotdeauna vrei mai multă.
‎Pentru asta, trebuia să înclin urgent ‎balanța pe partea negativă.
‎CAPITOLUL DOI: ‎DURERE MAI MARE, RĂSPLATĂ MAI MARE
‎Frații Otto s-au alăturat mafiei.
‎E cea mai bună decizie din viața noastră.
‎Și-ți prinde și ție bine.
‎SALONUL DE TATUAJ ‎SECOND SKIN
‎- E totul în regulă? ‎- Da. De ce?
‎Albi cai sălbatici pe nisip…
‎Uită-te în torpedou.
‎Frații Otto în California.
‎La fel ca Arnie.
‎Vezi? Orice șef are și el un șef.
‎Pariez că e la fel ca ‎Nașul‎.
‎Probabil că mașina aia costă ‎mai mult decât tot hotelul.
‎Așa o să arătăm și noi.
‎Capi mafioți. Nu uita, ‎prima impresie e cea mai importantă.
‎Bun-venit în lumea crimei organizate!
‎Ești cretin?
‎Nu vreau nimic, mulțumesc.
‎Să ziceți mersi ‎că Jon nu v-a tăiat degetele.
‎Îmi dați și mie o felie de tort?
‎- În Albania, datul din cap înseamnă nu. ‎- Asta nu vă complică viața de zi cu zi?
‎- Nu? ‎- Ba da.
‎Corect. Da.
‎- Vreți să lucrați cu noi? ‎- Sigur că da, la naiba!
‎- Doar tu. ‎- Și fratele meu.
‎- Ești sigur? ‎- Cred că așa se spune în albaneză.
‎Da.
‎- În regulă. Bun-venit! ‎- Bun-venit!
‎Bun-venit!
‎Începeți cu taxa de protecție. E simplu.
‎Vă duceți o dată pe săptămână, spuneți că ‎veniți din partea noastră și luați banii.
‎E clar?
‎Dragă Doro…
‎Eu și fratele meu suntem încântați ‎de această oportunitate,
‎de șansa de a face parte ‎din familia voastră.
‎Capul familiei are întotdeauna dreptate.
‎„Chiar și când se înșală, are dreptate.”
‎Al Pacino a spus asta în ‎Donnie Brasco‎.
‎Așadar…
‎Să bem pentru noi!
‎Ce mă enervează ăștia care țopăie!
‎Chemi pe cineva de la noua școală?
‎Iar a căzut internetul… ‎Nu suntem la țară, ci în Evul Mediu.
‎Aș putea să gătesc pentru voi.
‎Ce e? Pot să gătesc.
‎„Oricine poate să gătească.” ‎Așa spune Jamie Oliver.
‎Și ce o să gătești? Popcorn?
‎- Jakob a venit la salon. ‎- Ciudatul de la ‎Canionul Groazei?
‎Da. Ciudatul de la ‎Canionul Groazei‎…
‎Ce voia?
‎Un tatuaj. Pe laba piciorului.
‎Cred că acum e mai puțin ciudat.
‎Nu e chiar atât de rău. ‎Mi-ar prinde bine un tip normal.
‎Arată ca unul care face poze pe ascuns ‎în piscină.
‎Cine îți dă mesaje?
‎- Max! ‎- Ce?
‎- Cine îți dă mesajele? ‎- Cine crezi?
‎Nu te teme, nu știe unde suntem.
‎Stai puțin! Rahat…
‎Acum doi ani, ‎Alex încă era cu noi în Ibiza.
‎- Știi de ce… ‎- Da, o viață nouă. Bună treabă, mamă!
‎Fii fericită cu ciudatul tău!
‎A opta colectă pe săptămâna asta.
‎Și nu s-a întâmplat nimic rău.
‎Berea de la chioșcul grecesc ‎era prea caldă.
‎Vorbesc serios. Nu merge.
‎Știu că nu merge. ‎Dar o scoatem noi la capăt.
‎Abia aștept să văd ce mai primim gratis.
‎Mi-ar prinde bine încă o cafea.
‎Nu vreau să-ți mai văd țiglele ‎pe strada mea. O să ai probleme.
‎Dacă amicii mei o să-ți taie cauciucurile…
‎Dle Bechstein?
‎Aveți o clipă?
‎Salutări soției!
‎- Ne întâlnim din nou. ‎- Ce s-a mai întâmplat?
‎E vorba de plata dv. lunară.
‎Taxa de protecție.
‎- Ce? ‎- Noi suntem noii albanezi.
‎Doro ne-a trimis.
‎Puteți să vă duceți naibii! ‎Am angajat niște profesioniști.
‎Mi-au făcut o ofertă serioasă, ‎nu ca amatorii lui Doro.
‎Cărați-vă de aici, nătângilor!
‎Sunteți debili mintal sau ce?
‎S-o sunăm pe Doro?
‎- Pune mâna pe el. ‎- Și pe urmă?
‎Tu ce crezi?
‎Nu putem tolera lipsa asta de respect. ‎Acum suntem persoane importante.
‎Gândește-te la California.
‎V-am spus să vă cărați de aici!
‎Nu aveți unde? ‎Aruncați-vă în fața altei mașini!
‎- Ai de gând să treci asta cu vederea? ‎- Ștergeți-o, până nu mă enervez!
‎Pleacă de pe proprietatea mea!
‎Nu ești în toate mințile!
‎Pleacă de aici!
‎Cară-te de pe proprietatea mea!
‎Asta e tot ce poți?
‎- Hai s-o facem pe bune! ‎- Bine.
‎O facem pe bune.
‎Fă-o cum trebuie!
‎Așa!
‎Da? Ți-a ajuns?
‎Și peste față! Lovește-mă!
‎- Dă-mi peste față! ‎- Vorbești aiurea!
‎În față!
‎Așa…
‎Acum, ce-ați spune să ne dați banii, ‎dle Bechstein?
‎Vezi? Până la urmă, ‎ai avut o săptămână neplăcută.
‎Da, dar trebuie să se întâmple ‎mult mai des.
‎Sau n-o să meargă bine cu Ju… cu Harold.
‎Bacșișuri pentru California.
‎Nimeni nu o să-și dea seama.
‎Din partea noastră, nu ne permitem ‎nici măcar un iaurt cu ‎Regatul de gheață‎.
‎Auzi…
‎Crezi că țiglarul ăsta ‎e protejat de altă bandă de mafioți?
‎Cei care lucrează în construcții ‎mint de șase ori mai des decât ceilalți.
‎Încerca doar să scape de noi.
‎Dă-mi voie să te ajut, Doro.
‎Ce porcărie…
‎Albanezii au făcut asta.
‎Parcă noi eram albanezii.
‎Adevărații albanezi. Lucrează pentru Jon, ‎căruia i-ați bușit mașina.
‎Controlează traficul cu cocaină din zonă.
‎Niciunul din voi nu e albanez?
‎Doro a fost căsătorită cu un albanez.
‎Mă duceam în vacanță acolo.
‎Și cuțitul bunicului Zef?
‎E de scrisori.
‎Pe bunicul îl cheamă Heinz.
‎Asta e și ideea. Când cârnații de nemți ‎aud cuvântul „albanez”, fac pe ei.
‎Și „adevărații albanezi” ‎sunt albanezi pe bune?
‎Nu, dar ei au venit cu conceptul ăsta ‎de „fals albanez” și dețin patentul.
‎Le dăm lunar o sumă, ca să-l putem folosi.
‎Ca la restaurantele McDonald's.
‎Da, exact.
‎E foarte profitabil.
‎Nici n-avem nevoie de arme. ‎Numele e de ajuns.
‎- Cârnații de nemți… ‎- Ai spus „cârnați”?
‎Delicios!
‎Și eu credeam că albanezii sunt criminali.
‎Albania mi se părea ‎un loc îndepărtat și mistic,
‎unde spiritele binelui și demonii răului ‎se luptă de mii de ani.
‎Dar m-am informat.
‎E o frumoasă țară mediteraneeană, ‎în apropiere de Italia.
‎Dar e săracă, de unde și prejudecățile, ‎din care Jon și Doro scot profit.
‎S-a întâmplat ceva ieșit din comun ‎în ultimele zile?
‎Cât ați fost plecați?
‎- Nu. ‎- Totul a mers ca pe roate.
‎A fost chiar liniște.
‎Exact.
‎Ce facem acum?
‎Trebuie să ripostăm în forță! În forță!
‎Nu-i așa? Adică…
‎Un mic război e cel mai bun lucru ‎care ni se putea întâmpla.
‎Putem să le arătăm de ce suntem în stare.
‎Și vom ieși învingători.
‎Tu vei face lucruri rele, iar cineva ‎va avansa în ierarhie. Așa e la război.
‎La naiba cu spatele ăsta…
‎Dă-mi una roz.
‎Capul sus!
‎Picioarele?
‎Meriți un răsfăț.
‎Motivul pentru care o facem ‎e secretul nostru.
‎Începe perioada noastră de glorie.
‎Viața bună.
‎Porți șosete?
‎Unde e geaca mea?
‎Era atât de cald azi…
‎Pot să mă duc s-o iau.
‎- Iar ai venit pe jos? ‎- Da.
‎Nu. Nu te mai duce.
‎Ia loc!
‎Spune-mi, ce îți place?
‎Păi…
‎Nu-mi plac deloc veverițele. ‎Am fost atacat de una cu ani în urmă.
‎Nici ceaiul de mușețel. Are gust de muci.
‎Și urăsc apa minerală ‎care s-a răsuflat un pic.
‎- Scoate-ți pantalonii, te rog! ‎- Și fisticul.
‎Când nu se deschide ca lumea.
‎Bagi mâna în castron și iei unul, dar…
‎Și aricii sunt foarte enervanți.
‎Bine… Să punem problema altfel.
‎Cum te-ai descrie pe tine?
‎Eu? Pe mine? ‎Sunt cât se poate de normal, adică…
‎Relaxat.
‎Atunci, lasă-te pe spate, ‎la modul relaxat.
‎Perfect.
‎Relaxat.
‎Îmi place la nebunie.
‎Mă gândeam eu că-ți plac atârnând. ‎Pot face o poză?
‎- Da. ‎- Cu tatuajul, vreau să spun.
‎Înțeleg.
‎Hai și noi!
‎Sunt ale lui Maxine.
‎Un pic cam sumbre, știu. Dar mie îmi plac.
‎Par desprinse dintr-un basm. ‎Un basm adevărat.
‎Ca ‎Scufița Roșie. ‎Îl știi?
‎Da, îl știu.
‎În basmul original, lupul o gătește ‎pe bunică și i-o servește Scufiței Roșii.
‎Știi ce se întâmplă?
‎Scufița Roșie îl păcălește pe lup?
‎Nu. Lupul o mănâncă pe Scufița Roșie.
‎- Și apoi? ‎- Se termină povestea.
‎Dacă s-ar termina cu bine, ‎nu am învăța nimic.
‎Numai Disney are finaluri fericite.
‎Apropo de finaluri fericite, ‎am o bere în plus.
‎Nu trebuie să…
‎Nu, de fapt… Chiar mi-ar plăcea asta.
‎AM FOST PROMOVAT!
‎TREBUIE NEAPĂRAT SĂ NE REVEDEM!
‎- Și el cu ce se ocupă? Tatăl lui Maxine. ‎- A fost avocat.
‎- Și acum, ce face? ‎- Nimic.
‎Acum e mort.
‎Îmi pare rău.
‎Deci ești singură.
‎- Dar o am pe Maxine. ‎- Da, și eu pe Dante.
‎Sunteți apropiate, nu?
‎Da. E cam melodramatică.
‎La fel e și Dante.
‎Dar e bine să ai pe cineva.
‎Cât timp a trecut, de fapt, de la…
‎concursul de breakdance?
‎36 de ani și jumătate.
‎Cred…
‎A fost prima zi în care m-am sărutat ‎cu cineva.
‎La modul serios.
‎Și la mine la fel.
‎Serios? Cu cine te-ai sărutat?
‎Cu tine.
‎- Și cu tine? ‎- Adică?
‎Nu-mi amintesc decât ‎că m-am giugiulit cu DiCaprio.
‎Era foarte trist. ‎Datorită mie a ajuns acolo.
‎I-am spus că ar face bine ‎să se axeze pe actorie.
‎Dacă va lua Oscarul…
‎N-o va face. Iese mereu pe locul doi.
‎Noi stăm aici și bem bere. ‎Și el unde e acum?
‎Pe un iaht cu opt fotomodele?
‎Vezi? Bietul om…
‎Mă bucur că ești aici.
‎Că ești din nou aici. Că te-ai întors.
‎Și eu mă bucur.
‎Cred.
‎A fost al doilea cel mai fericit moment ‎din viața mea.
‎Dar știți ce se întâmplă în ‎Cenușăreasa, ‎la miezul nopții.
‎N-am vrut ca trăsura mea elegantă ‎să se transforme într-un dovleac stricat.
‎Trebuia să înclin balanța ‎în partea negativă.
‎Trebuie să acționăm cu precauție. ‎Începem cu supravegherea.
‎De unde ești, mai precis?
‎Sunt de aici.
‎Pentru că accentul tău… Nu știu ce să zic.
‎E o poveste lungă.
‎- Așa… ‎- E o afecțiune medicală.
‎Mi se pare că mâncarea organică ‎are gust ciudat.
‎- E un pic cam falsă. ‎- Da.
‎- Probabil din cauza glutenului. ‎- Exact.
‎Să ne concentrăm, copii!
‎I-am promis rezultate lui Doro.
‎Suntem siguri că albanezii ‎vând droguri din duba asta?
‎Da, asta e sigur.
‎Au patru din astea.
‎În curând, vor fi trei.
‎- Voiam să explic ceva, Jakob. ‎- Am înțeles.
‎- Stai, nici măcar n-am… ‎- Ești nebun?
‎N-a stat nici să asculte!
‎Nu se poate una ca asta.
‎- Chiar îi place să intre în belele! ‎- E nebun de legat!
‎- Vrei să fii soțul meu? ‎- Sigur că da!
‎Am spus că vom transmite un mesaj clar. ‎Și asta am făcut.
‎Jakob s-a aruncat cu capul înainte.
‎- Tipul era de două ori mai mare! ‎- Atât era!
‎Nu chiar, era doar un pic mai mare.
‎Ție nu-ți pasă de durere, nu?
‎E un adevărat Buba!
‎- Buba! ‎- Buba?
‎E un personaj de basm albanez.
‎Buba era o creatură inofensivă, ‎dar a fost sedus de demonul Boller
‎și a devenit un monstru nemilos.
‎E o metaforă extraordinară, ‎dar nu știu la ce anume.
‎Tare!
‎Acum ai un nume albanez. ‎La fel ca noi toți.
‎Numele meu adevărat e Christian, ‎iar pe Enes îl cheamă Sandro.
‎Enes?
‎Da, e fratele meu geamăn.
‎Dar n-a mai crescut.
‎Sunt frați, la fel ca noi.
‎- Îmi dai voie? ‎- Desigur. Salută-l.
‎Salutare, Buba!
‎Familia e ceva extraordinar.
‎Are dreptate Buba al nostru.
‎Am și eu nevoie de un nume nou, ‎oameni buni.
‎Poate tot ceva dintr-un basm. ‎Un rege sau un războinic.
‎Un vrăjitor?
‎Ce-ați zice de Erblin?
‎Erblin e mișto!
‎Foarte mișto!
‎Erblin înseamnă „miros de tei”.
‎E foarte frumos.
‎Da, foarte frumos.
‎Sau poate ne gândim la altceva.
‎În sănătatea lui Buba și Erblin!
‎Da, în sănătatea lui Buba și Erblin!
‎- Noroc! ‎- Dați-le peste cap!
‎- Noroc! ‎- Pentru familie!
‎Nu te poți furișa așa!
‎- Voiam să-ți înapoiez geaca. ‎- Ce-ai pățit?
‎La ce te referi?
‎Da… N-am nimic. Joc în spectacolul ‎cu cascadori ‎Canionul Groazei‎.
‎Ești cel mai prost cascador sau ce?
‎Voiam să te întreb ‎dacă vrei să-mi mai faci un tatuaj.
‎Sigur, programăm o ședință.
‎Îți ofer un preț bun. ‎Deja ești client regulat.
‎Atunci, o să trec să ne vedem. ‎În legătură cu tatuajul.
‎- Da. ‎- Perfect.
‎Presupun că îmi dai geaca data viitoare.
‎Amice, nu e în regulă.
‎De două ore te caut. Unde ai fost?
‎- Eu… Ce-i cu mașina asta? ‎- E a mea. Urcă.
‎E genul potrivit ‎pentru un viitor șef mafiot.
‎Să-i dăm bătaie! E vremea fraților Otto!
‎Să-i dăm bătaie! E vremea lui Jakob Otto!
‎Adevărații albanezi voiau să se răzbune ‎pentru ce făcuseră cei falși.
‎Iar falșii albanezi voiau să se răzbune ‎pentru ce făcuseră cei adevărați.
‎Apoi, cei adevărați… ‎Da, era foarte complicat.
‎Dar știți cum se spune… ‎Trebuie să profiți de lucrurile neplăcute.
‎CASCADORII REALISTE
‎- E bine? ‎- Perfect!
‎Noroc!
‎OCHI VÂNĂT ‎COASTE RUPTE
‎Noroc!
‎Ați decis cum sărbătoriți?
‎- Sigur. ‎- Conform tradiției albaneze.
‎Doar de dragul familiei.
‎Yeta, cum sunt nunțile ‎tradiționale albaneze?
‎De unde să știu?
‎Ai spus că ne ajuți cu asta.
‎Christian, știi bine ‎că nu sunt din Albania.
‎Mă numesc Laura, oameni buni!
‎Presupun că aș putea să caut pe Google.
‎Pe bune? Tare!
‎Sunt atât de fericit pentru voi!
‎Am citit că în Franța ‎se pot căsători și morții.
‎- Ce tâmpenie, nu? ‎- Paris…
‎Doro!
‎Terenul de paintball din Falkenwalde ‎e al nostru.
‎Dacă o vom ține tot așa, ‎în trei luni vom acapara…
‎Nu tu decizi asta, Erwin.
‎Erblin. Nu, sigur că nu.
‎E de ajuns. Nu vreau să moară nimeni.
‎Nu se vor opri. Ei au început.
‎Și eu m-am săturat, ‎dar trebuie să continuăm.
‎Bună, iubito! Am fost foarte ocupat. ‎Iartă-mă, dar nu pot veni să te iau.
‎CE? NU MAI POT STA AICI NICIO CLIPĂ!
‎Iartă-mă, dar am o mulțime ‎de oferte de muncă aici.
‎Mai bine nu ne mai scriem. ‎Cred că mama ta ne citește mesajele.
‎Rahat!
‎- Nu știam că ai o poreclă. ‎- Da…
‎Știu, monstrul se numește Buba, ‎dar nu știam că ți se spune așa.
‎Cine îți spune așa?
‎Prietenii. Și colegii. Marcus de la ‎Canionul Groazei‎, de exemplu.
‎Ține asta aici.
‎Stai așa!
‎Fiecare are o poreclă acolo.
‎Suntem ca o mică familie.
‎Ține asta.
‎Dă-mi voie!
‎Stai așa…
‎- Te doare? ‎- Nu, e în regulă.
‎Așa…
‎Aproape am terminat.
‎Rămâi să bem ceva. Nu neapărat bere.
‎- Sigur. ‎- Poate la mine acasă, pe malul lacului…
‎Nu prea ți-a plăcut banca aia.
‎De fapt, nu pot diseară.
‎Trebuie să fac… o chestie.
‎O chestie?
‎Dar poate ne uităm mâine-seară ‎la gala premiilor Oscar.
‎DiCaprio o să piardă din nou.
‎- Da? ‎- Da.
‎Te doare rău?
‎- Da. ‎- Deci e bine?
‎Știți scena aia de film, ‎când doi se sărută și se deschide ușa?
‎Și intră o nenorocită ‎care strică momentul?
‎- E vreo problemă? ‎- Nu știu, Jule. E vreo problemă?
‎Bine, ne vedem mâine…
‎- Stai, n-am terminat! ‎- Pa!
‎- Poate că e cam ciudat. ‎- Deci îmi citești mesajele?
‎- De unde și până unde? ‎- Mă spionezi cu o aplicație.
‎Mi-am uitat geaca.
‎M-am simțit mai bine ‎decât la faza cu DiCaprio.
‎Și nici măcar nu folosiserăm limbile.
‎Era prea mult pentru balanța mea negativă.
‎Da. În mod cert, era prea mult.
‎Dante!
‎Unde ai fost? Voiam să vorbim. ‎Am o idee grozavă.
‎Ce-ai pățit la buză?
‎Tu ce-ai la păr?
‎E culoarea „alună în asfințit”. ‎Se asortează cu sacoul.
‎Stai puțin… ‎Ce ți-ai închipui când ai intrat?
‎Nimic.
‎Ai crezut că s-a întâmplat ceva.
‎Nu…
‎Unde ai fost?
‎Te las să termini.
‎Spune-mi!
‎Ce s-a întâmplat cu noi, Jakob?
‎Înainte ne spuneam totul.
‎Încrederea nu poate fi recâștigată, Jakob.
‎Dacă ai pierdut-o, s-a terminat.
‎Mă văd cu o femeie.
‎Ți-ai pierdut mințile?
‎Ce fel de femeie?
‎O femeie normală.
‎De când?
‎De ceva vreme.
‎De când lucrăm cu albanezii.
‎Iar azi, m-a sărutat.
‎Aproape…
‎Am fost atât de fericit. ‎Și de aceea, am crezut că…
‎Că m-ai omorât.
‎Nu ți-a ieșit cum trebuie acum 30 de ani.
‎Sper că a meritat distracția.
‎N-ai vrut niciodată ‎să mergi cu mine la Disneyland.
‎Și nu-ți pasă nici de Harlan.
‎Harold.
‎Bravo, Jakob…
‎Du-te dracului!
‎Trebuia să mă asigur ‎că nu faci vreo prostie.
‎- Sunt fiica ta. ‎- Tocmai de asta.
‎Mamă, pot să înțeleg ‎că-ți dorești un nou început.
‎Dar alte mame intră pe site-uri ‎de matrimoniale sau pleacă în Bali.
‎Nu fac asta pentru mine.
‎Dar pentru cine?
‎Eram fericită. Aveam prieteni, familie, ‎îl aveam pe Alex…
‎Chiar și mama era mai mișto.
‎Nu.
‎Noi două suntem familia. ‎Ceilalți nu dau doi bani pe noi.
‎Nu. Nu dau doi bani pe tine.
‎Alex o să mă ia de aici.
‎Salut!
‎Dispari! Mă gândesc.
‎Nici eu nu știu ce-a fost în capul meu.
‎O să economisesc bani ‎să mergem în California, promit.
‎M-am gândit la un lucru.
‎Poate că există o cale ‎să poți ieși cu femeia aceea.
‎Da? Care?
‎Dacă vrei ca micul Buba să iasă ‎din colivie pentru prima dată,
‎trebuie să înclini serios ‎balanța negativă.
‎Înțelegi? Trebuie să fie o lovitură mare.
‎Mai mare ca de obicei.
‎Da, sigur.
‎Și am deja o idee.
‎Deocamdată, rămâne între noi, ‎între frații Otto.
‎- Doar frații Otto. ‎- Da.
‎- Doar frații Otto. ‎- Doar noi.
‎Doar frații Otto!
‎Doar frații Otto…
‎CAPITOLUL TREI: ‎NEPLĂCERE TOTALĂ
‎Intri acolo și iei cutia cu cocaină.
‎Dacă e vreo mișcare pe afară, te anunț.
‎Vom fi în legătură tot timpul.
‎Mossadul folosea același model ‎în anii '90.
‎Poate nu exact marca asta, dar…
‎Ridică-ți tricoul.
‎Jule are un salon de tatuaje.
‎Mai are și alți clienți?
‎Tatuajele de pe antebrațe ‎sunt cele mai bune.
‎Da, clar.
‎Test, test!
‎Spune-mi exact ce vezi. Recepționezi?
‎- Am înțeles. ‎- Spune „Recepționat. Terminat.”
‎Bine.
‎Recepționat. Terminat.
‎Da…
‎Dante, termină! Te aud. Terminat.
‎Eu nu aud nimic.
‎Chestia asta nu e nici măcar organică.
‎Sunt niște infractori, Jakob.
‎Mamă, am fost ocupat.
‎Da, am fost în vacanță. ‎M-am întors săptămâna trecută.
‎E un paznic la ușă.
‎Intră. Acolo trebuie să fie depozitul.
‎Gândește-te la ce o să faci ‎cu artista ta de tatuaje.
‎Recepționezi?
‎Da, da… Recepționez.
‎Terminat.
‎Trebuie să închid. Pa, mamă!
‎Ce-a fost asta?
‎Nimic. S-a terminat.
‎Bine…
‎Porcul ăla m-a mușcat.
‎N-ar trebui să-mi fac imediat ‎un vaccin antitetanos?
‎După un vaccin antitetanos, ‎testiculele se reduc cu 64%.
‎Nici ovarelor nu le face prea bine.
‎Am citit în revista ‎New Vogue.
‎Ai terminat sau ce?
‎Mereu spunem așa. Terminat.
‎Dante, ce faci? Terminat.
‎Continuă.
‎Mâncam ceva. Totul merge conform planului.
‎Nu văd decât chestii de brutărie.
‎Mai caută!
‎Nu cred că țin cocaina lângă covrigei.
‎Nu, ar fi… Stai puțin.
‎Sunt niște cutii mici, ‎pline de punguțe cu praf alb.
‎Sigur nu e făină?
‎Sunt sigur.
‎Sau praf de copt?
‎Praf de copt… ‎Da, ar putea fi praf de copt.
‎- Gustă! ‎- Cum adică, să gust?
‎Poate nu e ce scrie pe pachet.
‎Și cum o să știu că e cocaină?
‎O să simți.
‎E amară. Ce gust are cocaina?
‎- Sau praful de copt? ‎- Nu știu, încearcă să tragi pe nas.
‎Deci?
‎- Cred că e praf de copt. ‎- Rahat!
‎Oare e destul pentru o întâlnire? ‎Mă simt bine.
‎Chiar foarte bine. Și asta e rău.
‎Poate găsesc pe cineva ‎să-mi dea un pumn în față.
‎Deși prea mult sânge nu e în regulă, nu?
‎E bine să nu sângerezi la o întâlnire. ‎Mai ales la față.
‎Am altă idee. Cât praf de copt ar trebui ‎să mănânc ca să mă simt rău?
‎Jakob, nu era praf de copt în cutie.
‎Sigur? Cred că aș fi simțit ‎dacă ar fi fost cocaină.
‎Nu mă simt diferit. ‎Poate să-mi fi scăzut glicemia.
‎Ia cutia aia odată!
‎Jakob…
‎Jakob, recepționezi?
‎CAI ALBI
‎Dante?
‎Care e morala poveștii?
‎Nu recunoști răul,
‎până când nu te-a cuprins cu totul.
‎Tu ești mort și răul triumfă.
‎Foarfeca face clic-clac.
‎Și taie degetele imediat.
‎Sper că a meritat distracția.
‎Au murit amândoi.
‎Dante?
‎Rahat!
‎Jakob!
‎Ești bine?
‎Așa cred.
‎Mi-a murit subit stația.
‎Hai să mergem!
‎Nu-ți face griji, a fost legitimă apărare.
‎N-o să spun nimănui.
‎Și a contribuit și la balanța ta negativă.
‎După operațiunea asta, ‎poți să i-o tragi cum trebuie lui Jule.
‎În toate modurile.
‎Ce faci?
‎- Ești nebun? ‎- Ești nebun?
‎- De ce ești supărat? ‎- Cum de n-ai observat mașina?
‎Ce mașină?
‎Mașina mafiotului albanez. ‎Mai devreme, nu era acolo.
‎Era acolo, nu-i așa?
‎M-ai transformat într-un criminal, ‎ca să dai tu bine.
‎Prostii!
‎O spui mereu: tu investești, ‎tu lucrezi, tu culegi roadele.
‎Dar numai despre tine e vorba! ‎Așa e întotdeauna.
‎Și albanezii au observat că ești un ratat.
‎- Nu vei fi niciodată un lider. ‎- Ține-ți gura!
‎Ai fi vai de capul tău fără mine!
‎Ți-am spus să-ți ții gura!
‎Dante era un frate de tot rahatul.
‎Dar eu eram un cascador foarte bun.
‎Știam că nu mă pot baza pe tine!
‎Chiar foarte bun.
‎Am trăit toată viața cu lupul cel rău, ‎fără să-mi dau seama.
‎Chiar dacă nu se deghizase foarte bine.
‎Da, eu sunt.
‎Ți-ai lăsat pastilele aici. ‎Voiam să știi asta.
‎Ticălosule…
‎VITAMINE
‎ZINC ȘI SELENIU
‎La naiba!
‎DANTE E UN NENOROCIT
‎Un singur lucru e mai rău ‎decât să crezi în ceva greșit.
‎Să crezi în oamenii nepotriviți.
‎Dar terminasem cu minciunile.
‎CAPITOLUL PATRU: ‎BASMUL LUI BUBA
‎Buza ta e mai bine?
‎Da.
‎Ce-ai pățit la mână? Ieri era în regulă.
‎M-a mușcat cineva.
‎Te-a mușcat?
‎Da, eu și Dante am furat ‎zece kilograme de cocaină și…
‎Câteva lucruri n-au mers conform planului.
‎Tu vorbești serios?
‎Da.
‎Lucrez pentru o familie albaneză. ‎Cocaina era pentru ei.
‎Sunt foarte drăguți.
‎Doi dintre băieți se căsătoresc mâine.
‎La sediul lor.
‎De fapt, e un mic hotel.
‎E foarte intim și…
‎Mă gândeam că am putea merge împreună.
‎Poți face cunoștință cu ei.
‎Vrei să intrăm?
‎Ce-i asta?
‎Înțeleg… Albanezii. ‎Nu sunt deloc cum crezi.
‎De fapt, nu sunt albanezi.
‎- Doar mănâncă tort toată ziua. ‎- Nu. Nu sunt cum crezi.
‎Într-o zi, te trezești ‎cu capul soțului în grădină.
‎M-am săturat de indivizii ăștia.
‎- Soțul tău a fost mafiot. ‎- Pleacă!
‎Stai! Vestea bună e că nu mai trebuie ‎să lucrez pentru ei.
‎Nu trebuie să fac ce nu vreau. ‎Sunt ca Scufița Roșie.
‎- Versiunea din viața reală. ‎- Ce?
‎Nu știa că își mănâncă bunica.
‎Lupul i-a spus că e carne normală.
‎Un fel de șnițel. ‎Scufița Roșie n-a avut de ales.
‎A mâncat ce i s-a dat.
‎Ce legătură are cu faptul ‎că lucrezi pentru mafie?
‎Eu am fost… N-am avut…
‎Treaba cu Scufița Roșie ‎a complicat lucrurile.
‎Adio, Jakob!
‎Serios?
‎Adio!
‎Leonardo DiCaprio, ‎The Revenant: Legenda lui Hugh Glass.
‎Și câștigătorul este…
‎Leonardo DiCaprio!
‎SPERMA LUI OTTO
‎Așadar… Cine e regele lumii acum?
‎Tot DiCaprio.
‎Pentru tinerii însurăței! Noroc!
‎Noroc!
‎Doro, trebuie să-ți spun ceva. ‎Am dat-o în bară.
‎În sănătatea lui Ilir și Abnor! ‎Să trăiască!
‎Noroc!
‎De când m-am reîntâlnit cu o femeie.
‎Și să bem pentru dragoste! Noroc!
‎N-am vrut să fac rău nimănui.
‎Dar am mâinile pătate de sânge.
‎Hai să discutăm mâine, în liniște.
‎Găina poate doar să viseze ‎la ce ar trebui să facă vulpea.
‎Noroc!
‎Ești sigură că asta e muzică albaneză?
‎Pare mai degrabă grecească, nu?
‎Habar n-am.
‎Îți prinde bine să ai un albanez adevărat ‎prin preajmă… Laura.
‎ABIA AȘTEPT SĂ TE VĂD.
‎VIN CÂT POT DE REPEDE, IUBITO!
‎În acel moment mi-am dat seama ‎că poți să îți alegi familia.
‎Maxine!
‎La naiba!
‎Să aveți o nuntă fericită, oameni buni!
‎Mulțumesc.
‎Ce frumoși sunt mirele și mireasa!
‎Abnor, Ilir… Beau în cinstea voastră!
‎Noroc!
‎V-am adus ceva.
‎Luminile!
‎Aprindeți luminile!
‎Luminile. Aprindeți-le!
‎Măi să fie…
‎„Cu cât iarna e mai rece, ‎cu atât primăvara e mai caldă.
‎Cu cât durerea e mai mare, ‎cu atât mai însuflețit cântăm.”
‎E o replică din minunatul film ‎Bambi II‎.
‎La fel ca Bambi, eu și Jakob ‎am rămas fără mamă de la o vârstă fragedă.
‎Fără o familie adevărată.
‎Complet singuri.
‎Apoi ați apărut voi.
‎Când mă uit la voi,
‎simt…
‎atât de multă…
‎iubire.
‎Bine, poate nu chiar în clipa asta.
‎Pentru că familia se destramă.
‎Frații se luptă între ei.
‎Dar toți suntem albanezi.
‎N-am mai putut suporta s-o văd pe Doro ‎cum ne învrăjbește,
‎inclusiv ucigându-l pe Jon.
‎Noi nu suntem așa!
‎Ce tot spui acolo?
‎Trebuie să punem capăt ‎acestei dispute copilărești.
‎La fel ca Bambi…
‎trebuie să ne maturizăm mai repede.
‎Știți ce a devenit Bambi? Regele pădurii.
‎Dar, pentru asta, mama trebuia să moară.
‎Bună!
‎Maxine!
‎- Mă bucur că m-ai sunat. ‎- Îți mulțumesc că ai venit.
‎Am atâtea să-ți spun.
‎Acum câteva săptămâni, ‎am descoperit un canal YouTube
‎care, pur și simplu, m-a dat pe spate.
‎Știai că poți pune în practică ‎orice ți-ai imagina?
‎Se numește „manifestare” și de aceea…
‎Unde e, mai exact, „grămada de cocaină”?
‎Cine sunt ei?
‎El e colegul meu.
‎- Sunt trei persoane, Alex. ‎- Da.
‎- E o mașină cu patru locuri. ‎- Așa, și?
‎O să fiu nevoită să stau în portbagaj?
‎- Nu, Leonie o să stea în portbagaj. ‎- Ce?
‎Sunt atât de bucuros că te văd.
‎Dar i-am promis tatei că-i aduc drogurile.
‎Vreau să-i arăt ‎că nu m-a promovat de pomană.
‎Cât mă bucur să te văd…
‎Peter, să mergem!
‎Ce?
‎Eu și Jakob facem asta pentru voi.
‎Mai ai ceva de spus, Doro?
‎N-am fost de acord cu asta.
‎Bună seara! Ce mai faceți?
‎Care dintre voi se ocupă de droguri?
‎Noi suntem cu drogurile.
‎Dar cocaina e la ei.
‎Nu-i adevărat. Minte.
‎- Tu minți! ‎- Ba tu!
‎- Tu minți! ‎- Taci!
‎Tu să taci!
‎Puteți să nu mă amestecați ‎în problemele voastre?
‎Mi se pare o intruziune ‎de ordin emoțional.
‎Deci…
‎Alex, ce faci? Nu poți omorî oameni!
‎Mă lași pe mine să decid asta?
‎Așa îmi câștig traiul, bine?
‎Du-te naibii, Alex!
‎Stai! Unde te duci?
‎Putem discuta în liniște mai târziu, ‎te rog? Bine.
‎Ce facem acum? ‎Mai trebuie să împușc pe cineva sau ce?
‎Cocaina e la mine.
‎În sfârșit! Dă-o încoace!
‎O s-o primești. ‎Dar numai dacă le dai drumul tuturor.
‎Cu excepția lui. El rămâne aici.
‎Mi-e foarte greu să ascult revendicările ‎unei persoane pe care n-o respect deloc.
‎Înțelegeți ce vreau să spun?
‎- Asta te irită. ‎- Exact! Mă irită la culme!
‎Bună seara!
‎Bună!
‎Bună seara!
‎Jule…
‎Bună seara!
‎Nu vă rețin prea mult. Am o propunere.
‎Ce-ați zice să vă urcați ‎în mașina aia hidoasă de afară?
‎Iar tu, cât faci cale întoarsă, să ștergi ‎din telefon numărul fiicei mele, bine?
‎Nu înțeleg. Fedia, vino!
‎De ce nu faci cum spune el?
‎Durează mai mult decât…
‎Spune-i tatălui tău să dispară ‎din viața mea.
‎- Îți explic mai târziu, da? ‎- Sigur.
‎Poate că am mințit-o pe Jule. ‎Dar ea m-a mințit mai mult.
‎Chestia aia cu tatuajele… ‎N-o făcea de foarte multă vreme.
‎Fusese asasina preferată ‎a tatălui lui Alex.
‎Apoi, el i-a ucis soțul,
‎așa că Jule s-a lăsat de asasinate, ‎ca să petreacă mai mult timp cu fiica ei.
‎Presupun că omorurile ‎sunt ca mersul pe bicicletă.
‎Dacă mă gândesc mai bine, aș prefera ‎versiunea siropoasă a Scufiței Roșii.
‎Cea în care Scufița Roșie ‎îl ucide pe lup la final.
‎Pentru că el o merită cu prisosință.
‎Să plecăm de aici!
‎- Îmi pare rău, mamă! ‎- Nu mai fac asta. Ține!
‎Când tatăl lui Alex va afla ‎ce s-a întâmplat aici, va fi și mai rău.
‎- Spune-le și alor tăi. ‎- Cred că știu deja.
‎Vă las să vorbiți.
‎Ei bine…
‎Se pare că e momentul să ne mutăm din nou.
‎Păcat. Ar fi putut fi ceva între noi.
‎Iartă-mă că n-am fost sinceră ‎cu privire la fosta mea ocupație.
‎Și pentru că fiica mea ‎v-a adus mafia rusească pe cap.
‎Aș putea spune că suntem chit.
‎Spune-mi…
‎Crezi că ne vom mai întâlni vreodată? ‎Adică…
‎- Așa, ca la carte… ‎- Ce porcărie! Nu, Jakob?
‎Dispari!
‎Tu trebuie să fii muierea din cauza căreia ‎fratele meu a provocat tot rahatul ăsta.
‎Știai că bunica spune numai prostii!
‎- Cum adică? ‎- Ți-am găsit vitamina C.
‎Nu e vina mea că ai fost predispus ‎la sentimentul de vinovăție.
‎Și accentul ăsta?
‎M-a mințit toată viața!
‎Și m-a exploatat! Ca un parazit!
‎N-a făcut nimic bun toată viața lui.
‎E un dăunător. Un gândac!
‎N-am nevoie de chestia asta.
‎Haideți, băieți… Pe bune?
‎Crezi că mie mi-a fost întotdeauna ușor?
‎N-am fost niciodată ‎așa de norocos ca tine.
‎Norocos?
‎Ai făcut atâtea porcării în ultimii ani.
‎Te-ai rănit grav măcar o dată?
‎Oriunde te duci, lumea te place imediat.
‎Chiar dacă eu arăt mai bine decât tine.
‎Și accidentul acela…
‎Ce-i cu el?
‎Ce crezi că s-ar fi întâmplat,
‎dacă n-ai fi fost ‎la ceai dansant cu DiCaprio?
‎Întotdeauna ai fost foarte norocos.
‎Iar eu, bietul de mine, m-am prefăcut ‎timp de 35 de ani că sunt austriac.
‎Știi cât de neplăcut e?
‎Trebuia să mănânc zilnic napolitane.
‎Doctorul a crezut că am diabet.
‎La ce mi-a folosit?
‎Ai grijă cu ăla. Nu e o jucărie.
‎Nu…
‎Mergem acasă să discutăm despre asta.
‎Doar noi, frații Otto!
‎Doar tu și cu mine!
‎Mulțumesc din nou pentru tatuaj.
‎Păstreaz-o.
‎Frumos fund, apropo.
‎Și eu m-am simțit bine.
‎Încă un lucru…
‎Să ne întoarcem la întrebarea voastră.
‎Sunt o persoană fericită?
‎Bineînțeles. Și știți de ce?
‎Pentru că, din ziua aceea, ‎am făcut doar ce am vrut.
‎Și cu ce oameni am vrut.
‎O viață normală, relaxată…
‎SFÂRȘIT
‎Cum se spune în basme?
‎Am trăit fericit, ‎până la adânci bătrâneți… Stați așa…
‎Veniți aici cu o prostie…
‎Pentru o clipă, uitasem.
‎Numai filmele Disney au finaluri fericite.
‎Nemernicilor…
‎Să mergem!
‎- Stai puțin… ‎- Plecăm acum!
‎Rahat, am creier pe pantof!
‎Lenny, de unde ai luat arma aia?
‎Am scos-o la imprimanta 3D de la școală. ‎Traficanții trebuie să se apere.
‎Ți-ai făcut tema la mate?
‎Amice!
‎LE MULȚUMIM ÎN MOD DEOSEBIT CELOR ‎DE LA NETFLIX ȘI LUI LEONARDO DICAPRIO
‎Subtitrarea: Cristian Pavel