Downloaded from YTS.MX
СПЕЦІАЛЬНИЙ ВИПУСК КОМЕДІЇ NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Я виступаю в шоу!
Я Кетрін, і я дуже гарно танцюю!
Привіт, Кетрін!
Жодних фото.
Ну, я просто зайду в телик.
Просто так?
- Це ж магія! - Знаю.
Я немов здуріла, але виглядаю просто приголомшливо.
- Вже п'ята. - Так. Дякую, Стук.
Дякую, П'ята.
Дякую…
Привіт, Нью-Йорку.
Вітаємо у Пабі Джо.
Щиро вітайте гучними оплесками Кетрін Коен.
Серйозно.
Припиніть. Я соромлюся.
Привіт
Боже мій.
У мене чудовий голос.
Гляньте, я вийшла жартувати в комбінезоні зі стразами.
Попри все.
Закладаюся, вам цікаво, як так сталося.
Що ж, люба, я тобі розповім.
Коли я була малим дівчам
Я гляділа у вікно Дивилась на світ
Я бажала, щоб час лише йшов Уперед, і вперед, і вперед
І переніс мене у нове місце
Де б я заспівала пісню І зустріла незнайомця
Салют!
Як знайти своє покликання?
Як взнати, де наше місце?
Якщо підлітком затаїти достатньо образ
То напишеться смішна пісенька
Мене не цілували хлопці
Тож тепер я комікиня
Мене не цілували хлопці
Тож погляньте на мене всі
Погляньте на мене Погляньте на мене
Погляньте на мене, погляньте, благаю
Благаю
Погляньте на мене Погляньте на мене
О, так
Коли я була підлітком
На шкільних танцях Я схопила капелюха Ендрю
І дременула геть
Це було кокетство Яким займалися худі красуні
Та Ендрю лиш сказав
«Віддай мого капелюха».
Я ридала всю дорогу додому
Думала, що вкрасти капелюх - це сексі
Та нині я співаю в темних барах
Ендрю був за Трампа і придбав машину
А я ні.
Мене не цілували хлопці
Тож тепер я комікиня
У мене немає машини. Отакої.
Мене не цілували хлопці
Тому погляньте на мене всі
Правда, благаю.
Погляньте на мене Погляньте на мене
Білі чоботи.
Погляньте на мене Погляньте на мене
Торкнись мене.
Погляньте на мене, погляньте, благаю
Благаю
Погляньте на мене Погляньте на мене
Ага. Програш.
Це здорово
Те, що я роблю - здорово
Це хороший спосіб розібратись, ага
Щоб ви знали, я мала хлопців, що хочуть цілуватися
І деякі хотіли засунути прутня у рот
Та цього недостатньо
Допоможіть! Оберт. Так.
Мене не цілували хлопці
Тож тепер я комікиня у Нью-Йорку
Оплески.
Мене не цілували хлопці
Тому погляньте на мене всі
Правда, благаю.
Погляньте на мене Погляньте на мене
Відкину волосся.
Погляньте на мене Погляньте на мене
Мені зле.
Погляньте на мене, погляньте, благаю
Погляньте на мене Погляньте на мене
Закінчуємо. Готові? Агов.
Погляньте на мене
Генрі Коперскі за клавішними.
Вітаю на небесах. Це - моє шоу.
Ви дивитеся на мене і думаєте: «Ага. Вона має все».
І це правда.
Маю.
Я юна.
Я гарненька.
Та от уранці я випила ковток колд брю
і зіпсувала мій єдиний зад.
Зірки такі ж, як і ми.
Я щаслива бути і виступати у Нью-Йорку.
Там, де я, якщо можна так сказати,
насправді «живу».
Якось я ковтала свої протизаплідні пігулки,
їдучи на велосипеді Вільямсбурзьким мостом,
і подумала: «Боже мій. Мабуть, я таки голос свого покоління».
Це виснажує, але хтось має ним бути.
Вибачте…
Вибачте. Не можу припинити створювати контент.
Якщо буде зависоко, я його осідлаю.
Тож треба…
У неї є типаж.
Нещодавно я звільнилася, бо не могла прокинутися і піти туди.
Це комусь знайомо?
Ага.
Тож тепер я багато лежу на ліжку,
просто чекаю ретвіту, що все переверне.
Соцмережі - класні,
можна спостерігати, як хтось, кого ледь знаєш,
розкривається наживо.
І я це просто j'adore.
Заздрощі - це круто,
це наче проковтнути будинок, який ти щойно підпалила.
Не хотіла про це, але пандемія шлунку?
Не те, про що я мріяла.
Так неочікувано.
Я така: «Не знала, що так можна».
Я радше турбувалася, що мені щось на голову впаде.
Згори купа всього лежить.
А я от, унизу.
Та врешті ми отримали пандемію.
Що була рокенрольна й крута.
Минулий рік був цілковито прекрасним.
Я значно погладшала за останній рік,
не добре й не погано.
Це не добре й не погано. Це не добре й не погано.
Це не добре й не погано - гладшати, бо це не добре й не погано.
Видно, що я була на терапії цього тижня двічі?
Так.
Боже мій. Овації ще на початку шоу.
Я цього не очікувала.
Та це круто.
Перевага гладшання - те, що цицьки стали величезними.
Якщо ви не помітили, то ви ненавидите жінок.
Мої цицьки настільки збільшилися, що я можу,
як і великі поети до мене,
шпекнути ними мого хлопця.
Дякую.
Ні-ні. Не тому я це роблю.
Не хочу бути дівчиною, що каже: «Мій хлопець те, мій хлопець се».
Думаю, що дівчата, що кажуть: «Мій хлопець те, мій хлопець се» -
ті ж самі дівчата, що говорять:
«У фруктах насправді стільки цукру».
«Тож для мене це десерт».
І потім усміхаються на все обличчя.
Та я можу шпекнути цицьками мого…
Вам ніколи не хочеться знайти інші слова для чогось?
Бо нині мої цицьки такі великі,
що я можу обвити їх довкола прутня мого хлопця.
Чи думали ви…
Тільки чесно. Чи думали, що почуєте «прутень» так рано?
Прутень - наче слово з порно.
Я дуже люблю порно,
якщо хлопець каже, що акторка на мене схожа.
А взагалі - це згубно для жінок.
І я притримуюся такої думки.
Тож я, востаннє кажу, шпекала цицьками мого хлопця.
Скромно хвалюся. І…
коли він кінчив…
Ага.
Абсолютна тиша.
Коли він кінчив,
він видав звук, який я ще не чула.
Я думаю: «Супер. Я богиня сексу».
І я питаю його…
«Як тобі?»
І він каже: «Це було майже боляче».
Отак фемінізм перемагає?
Так. Я над цим працюю.
Тут така приємна енергія. Я…
Ви як сім'я.
Обожнюю.
Ну й літечко.
Були ж часи.
Я ненавиджу літо.
Усе, що я робила в бікіні - це ридала.
Та єдине, що я люблю влітку,
маю сказати, це палкі літні пісні.
Тож, якби діджей міг швидко ввімкнути той трек, було б непогано.
Я більше танцівниця, ніж комікиня.
Танцівниця, потім хореографка, далі модель, а вже тоді комікиня.
Дайте покажу.
Не знаю, чи ви чули Чи вслухалися в кожне слово моє
Та я мушу дечим поділитися Отже, слухайте
Погода вже спекотна І я рвуся в гру
Тож слухайте, і я скажу Як прикрасити мій день
Прикрасити мій день
Події, події Я хочу піти на події
Прошу, запросіть мене на свої події
Події, події Я хочу піти на події
Візьміть мене на свої події
Не знаю, чи ти знаєш Та я просто ідеальна
Для червоної доріжки Де треба крокувати
Я вмію позувати
Знаєш, мені вдається «худа рука»
Бо я ненавиділа свої руки Ще з дитинства
Дякую, патріархате
Так!
Події, події Я хочу піти на події
Життя - тяжке Мені треба на події
Події, події Я хочу піти на події
Візьміть мене на свої події
Келих шампанського, коктейльна сукня Uber, Lyft, Via, звісно
Дрес-код, список гостей Не хвилюйся, я вже проходила це
Мені надішлють речі дармові
Друзі скажуть, я - гладка Елісон Брі
Але в хорошому сенсі
Так, вони кажуть це у хорошому сенсі
Подія
Візьміть мене на свої події
Подія
Візьміть мене на свої події
Програш.
Не ображай мене
Будь добрим організатором
Без запрошень в Facebook Лише Paperless Post
Як спитаєте про пошту
Змінюємо крок.
Я розгублюся
Мушу зізнатися, через часті переїзди
Бо мені не стає на оренду
Так!
Події, події, я хочу піти на події Життя - тяжке
Мені треба на подію сьогодні
Заповнити порожнечу всередині
Я маю піти на подію
Благаю, візьміть мене на подію
Думаю, що вже всі почули, але я хочу наголосити.
Я маю принадну новину.
Я…
прочитала книжку.
Дякую. Люблю вас.
Маю рідкісну хворобу: коли читаю книгу,
весь час, коли дивлюся на неї, я думаю:
«Глянь на себе. Читаєш книжку».
«Тупа-тупа курва».
Лиш тому, що я не люблю читати, писати, сперечатися чи бути сама,
не означає, що я - дурна.
Так я працюю з натовпом.
Я виграла престижну нагороду нещодавно.
Притримайте оплески.
Мене нагородили за те, що я провела 42 хвилини без телефону надворі.
Так. Дякую.
І ні, я це не тому роблю.
Я це не тому роблю.
Коли я так вчинила,
це було щось, що критики і фани називають «моментом жінки з кіно».
«Що це? Що це має бути?»
Тож «момент жінки з кіно» - це коли з тобою стається щось,
що могло б статися із жінкою в кіно.
Тож, наприклад,
коли перевіряєш пошту своїм маленьким ключем…
Жінка з кіно.
Якщо тримаєш багет… Якщо ти просто поруч з багетом…
Жінка з кіно.
І якщо ти, давайте разом, зустрічаєш колишнього на вулиці,
це повноцінна, стовідсоткова,
- Жінка з… - Жінка з кіно.
Дякую.
Приємно бути вдома.
Тож я нещодавно, як у мультику, пережила момент жінки з кіно.
Зустріла колишнього на вулиці.
А на ньому був костюм.
Він виглядав неймовірно. Що незаконно.
А я була в…
Як це називається, коли не голиш ноги три місяці,
а потім їх дуже швидко голиш і всюди кров?
От у чому я була.
Ми зіткнулися, а він - той,
хто використовує твоє ім'я в реченнях.
Наче…
Якщо використовуєш моє ім'я в реченні, маєш або трахнути мене, або вбити.
Немає середини.
Та він не робив ні того, ні іншого, що було широким жестом
і зовсім не означало того, як він до мене ставиться.
Вибачте. Вдавилася власним язиком.
Розриви - це круто. Еге ж?
Я - своя дівчина.
Розриви - це круто.
Розриви просто класні.
Розриви - це круто,
це наче у вас є ліпший друг, а потім він помирає.
А потім, замість піти на похорон,
ти шпекаєш довговолосого хлопця Ренді
на задньому сидінні червоної Мазди на стоянці аквапарку.
Просиш відвезти додому,
а він каже: «Не можу, я під грибами».
Яка це стадія горя?
Яка? Ні. Так, ну добре.
Ще про це поговоримо. Я…
Я багато навчилася у колишнього. Це круто.
Ніколи не думала, і мені шкода, я задихаюся, коли говорю про це.
Та я…
Ну от знову. Він знає.
Я ніколи не думала, що зможу полюбити того,
хто може всидіти цілий фільм на дерев'яному стільці.
Та кохання незбагненне.
Типу, воно дійсно таке.
Ми з колишнім були разом три роки.
Ми фактично жили разом ще два місяці після того, як порвали.
Що, звісно, давайте разом, корисно для довкілля.
Балотуюся в політики.
Я вже виграла.
На щастя… Уявіть.
Ні, дякую.
Щоразу думаю… Типу: «Хто вирішує, куди ведуть вулиці?»
Часто про це думаю.
Усе, про що міркую: «Добре, що це не моя робота».
Тому, на щастя, я зараз живу сама.
Коли я переїхала до квартири,
я повністю створила, давайте зі мною, нову особистість.
І маю купу нових рис.
Нещодавно заходила до Chipotle о 10:45.
Порада лікаря.
І коли я зайшла, я…
Бо я крута. Коли заходжу до Chipotle…
Я така вся… У Chipotle я знаю все.
Я наче…
Я заходжу в Chipotle, і хлоп, що там працює…
Так, хлопець. Важливо для історії.
Каже: «Що бажаєте?»
А я думаю: «Так. Він хоче зайнятися зі мною грубим сексом».
Ні. Я кажу: «Привіт. Я б хотіла боул з курячим буріто».
«Я знаю, що гуакамоле в додаток, і візьму найгостріший соус».
А він: «Певна?»
І я: «О господи».
«Чи я впевнена?»
«Я не знаю».
«Ніколи не думала про це раніше».
«Я не думаю про такі питання для великих хлопчиків».
«Я просто мале дівча».
«Думаю про дівчачі речі, сережки там».
«І взуття. Не знаю про такі речі для великих хлопців».
«Я просто дитина з цицьками».
Вибачте. Я просто від'їхала.
Я щось утнула?
Зачекайте, я сказала дурню?
Навряд чи треба вбити всіх чоловіків.
Не плескайте.
Та сумніваюся, що чоловікам слід дозволити знімати фільми.
Супергеройські фільми такі нудні, що я хочу крізь землю провалитися.
Мене не цікавлять фільми, де йдеться
про пісок…
чи про мотузку,
чи про космос.
Єдиний вид фільмів, що я хочу дивитися - де жінка бачить себе
у дзеркалі у ванній і каже:
«Привіт, незнайомко».
Це - той жанр, що мені пасує.
З огляду на це, я хочу бути першою у фільмі Marvel,
хто не бачив фільмів Marvel.
Тож напишіть мені.
Знаєте, це сумно.
Мені важко з чоловіками, та навіть я…
Навіть я не можу встояти.
Навіть я збуджуюся цієї…
пори року.
Кохання сьогодні в повітрі
Яскраво мерехтять літні вогні
Я сиджу і п'ю холодну каву
Я не засмучусь Через те, що неслухняна
Я з'їм одне чи два печива
Просто така пора року
Я лягатиму пізніше, ніж слід
Можу випити келих вина У шкільний вечір
Любий, це просто така пора року
Я піду мальовничим шляхом додому
Це просто така пора року
Я викопаю дуже глибоку яму
Це просто така пора року
Я копатиму ту яму Поки не буде дуже глибока яма
Любий, це просто така пора року
Коли я кину тебе в яму
Любий, ти не відчуєш ніц
Я вирубила тебе лопатою
Коли ти прокинешся в тій ямі Гадаючи, як туди потрапив
Знай, це тому, що ти торкнувся Моєї спини на вечірці 4 роки тому
А потім ти пожартував Про моє зґвалтування
І коли я бачу твоїх друзів Бо це та сама пора року
Коли хлопці закриють бар
Я дам очима їм знати
Сюрпризу не варто чекати
Якщо торкнешся, я зруйную твоє життя
Коли ти повільно помреш
Бо саме та пора року
Коли ночі Стають крижані
Ти захочеш бути вдома
Пити з друзями
Та тепер конаєш у ямі
Бо ставився до мене Ніби я твоя власність
І відтоді Ти для мене покійник
І останнє, що ти побачиш Моє обличчя
Добраніч.
Гаразд. Мені так безпечно з вами всіма. Так зручно.
Сім'я, сім'я, сім'я.
Можу розкрити секрет на цьому етапі…
У старшій школі мене звали Кріттер.
Думаю, це тому, що я приваблива і…
Мені це не подобалося, тому що Кріттер скорочували до «Кріт».
Що звучало як «Кліт».
І я думала: «Що коїться з моїм єдиним життям?» Але…
Чесно, нині
я більше схожа на клітор.
Я дуже чутлива,
я люблю дотики,
а гетеросексуали не знають, що зі мною робити.
Іноді хочуть мене шпекнути,
а часом думають, що я як весела тітка,
бо мій характер…
І я завжди охкаю в ресторанах,
коли офіціант показує мені меню. І я кажу: «Ризото».
Тому що це завжди грибне ризото. Так, бляха!
Жарт про грибне ризото - кращий хіт.
Дуже дякую. Гарного вечора. Ні.
Аби ж. Хворі покидьки.
Але в мене є ще.
Нещодавно я мала йти на зустріч з нагоди 10 років випуску зі школи.
Та я не могла піти, бо
мастурбувала на підлозі квартири.
«Чому саме підлога?»
Лінь було закрити фіранки, що закривають ліжко.
Тож я подумала: «Підлога».
Думаю, що всі тут знають,
але в мене дійсно дзеркальна шафа в спальні.
Якщо не знаєте, що це,
зараз - чудовий час покинути шоу.
Дякую.
Па-па.
Я мастурбую на підлозі.
Я це роблю в стилі кита на березі,
тобто я просто лежу на руці і роблю отак…
І коли я підвела очі до дзеркальної шафи,
я побачила те, що б нікому не побажала.
Я побачила…
у своєму органічному, витривалому, природному стані…
обличчя в стані екстазу.
Без сексу, тиску іншої людини,
Я побачила, як я виглядаю, коли кінчаю, а це…
Тобто, коли я кінчаю, це справді моє обличчя.
Я не хочу бути такою.
До речі, якби моє обличчя було симетричним, я б тут цього не робила.
Це й так зрозуміло, не хочу бути така.
Я хочу бути тією, хто просто носить джинси.
Я б хотіла вміти… Знаєте, як люди так роблять?
Я навіть підстрибнути не можу.
Це я буквально стрибаю якнайвище.
Я б хотіла бути тією дівчиною, що…
Іноді в людей ноги просто до вух.
Хочу бути тією дівчиною, кому не до вподоби смак пива.
Тією, що може зберегти пів бутерброда на потім.
Тією дівчиною, що може зайти в кав'ярню
і просто дивитися на ноти.
Просто тримати їх, дивитися на них і думати:
«Я молодець».
Я хочу бути тією жінкою, що на обіді з друзями
вбрана в шовк.
Ресторан, звісно, з білими скатерками.
І вона починає сміятися, адже згадує щось смішне,
можливо, спогад.
Та перш ніж це зробити, спиняється.
Вона каже…
«Я колись кохала».
Тож саме такою я хочу бути.
Але в мене є ще й кар'єрні цілі.
Пані бос.
Справді-справді… І це правда.
Між нами. Я дуже хочу бути в капорі на екрані.
Хтось його має?
Моє обличчя створене для капелюхів.
У мене найкругліше обличчя у світі. Дякую.
Ні. Не вставайте всі одразу.
Хочу бути в капорі на екрані.
Друга кар'єрна ціль - хочу знятися у фільмі,
де я іду на перше побачення,
і коли цілую на прощання залицяльника,
я зачиняю двері своєї квартири,
а потім обертаюся і просто…
Так. Я з'їжджаю по цих дверях.
Я переспала з хлопом на першому побаченні якось, бо я курва.
Забираю свої слова.
І в процесі він каже: «О, так. Люблю цю товсту-товсту дупу».
А я:
«Про товсту можна було й раз сказати».
Так. Знаю.
Я страшенно хочу бути худою через суспільство.
Адже привілеї худих реальні.
Якщо ти худа… Це ідеальний тип статури.
Якщо ти худа, можна стати відомою, бо куриш сигарету і сумуєш.
Якщо ти товста й існує фото, де ти куриш і сумуєш -
це кампанія за щось.
Мотиваційне лайно. Розумієте, про що я?
Та переважно я хочу бути худою, щоб носити
будь-який одяг, що хочу, коли захочу.
Адже, як усім відомо, розміри жіночого одягу геть безглузді.
І саме про це буде пісня.
Не розумію Чому б не зробити вам більший одяг
Мені треба речі, які ви робите Нульового розміру
Не розумію я чому Мене вам не послухати
Ти тупа курво Я хочу дати свої гроші тобі
Візьміть гроші, візьміть гроші Звільніть мене
Візьміть гроші, візьміть гроші Зробіть розмір чотирнадцятий
Візьміть гроші, візьміть гроші Багато товстих людей мають гроші
Тож візьміть гроші, візьміть гроші
Не злічити, скільки годин Я провела
Плачучи в примірочних І сварці з мамою
Не маю часу я хапати Тринадцять джинсів пар
Джинси - це міф Джинcи - омана
Вони - не зручні
Скажи мені, чи якось було тобі Легко в них?
Вони - жорсткі Це патріархат у плоті
Знаю, в 50-х це надавало можливостей Типу: «Ми носимо чоловічі штани»
Тепер жіночі джинси такі вузькі Що я не всиджу прямо
За джинси-бойфренди не нагадуй мені
Я ніколи не була Худіша за того, з ким зустрічалася
Я люблю людей-скелетів Це, либонь, підсвідома річ
Якщо я трахну худого хлопця Моя дочка не буде повна
З нею не доведеться сваритися У примірочній
Вітання Urban Outfitters Я завжди плачу в Urban Outfitters
Чому вони роблять Весь одяг крихітним?
Я люблю їхні речі
Я дуже-дуже люблю їхні речі
І я хочу, щоб вони робили їх більшими Щоб я могла їх носити
Візьміть гроші, візьміть гроші Звільніть мене
Візьміть гроші, візьміть гроші Зробіть розмір чотирнадцятий, ага
Візьміть гроші, візьміть гроші
Гроші
Тож візьміть мої гроші, благаю
Програш!
Скажи мені, чи ти якось бачив Стару картину?
Худа дівчина доїть корову А товстуха спочива
Бо раніше, що багатша людина То більша була
Та й сьогодні, хіба не знаєш У товстих є кредитна картка
Візьміть гроші, звільніть мене
Візьміть гроші, візьміть гроші Зробіть розмір чотирнадцятий
Киньте мене в мош-піт.
Візьміть гроші
Замоште мене.
Візьміть гроші
Замоште мене.
Візьміть гроші, благаю
Киньте мене в мош-піт.
Бо коли я була юна Я травмувалась, купуючи джинси
Правильного розміру
Якщо вони сідали по талії То були надто довгі
Я дзвонила мамі Щоб вела мене до кравця
Я казала обрізати їх І вкоротити для мене
А вона: «Ні-ні. Просто підкоти їх Якщо ти виростеш?»
А я: «Не хочу знати Що буде, якщо я виросту»
Бо якщо я вдягну такі джинси Усі дівчата в школі скажуть
«Чому твої джинси підкочені Ти товста, дурна курво?»
Вони так не скажуть, але матимуть це на увазі.
Розумієте, про що я?
А тепер, коли я бачу Мале дівча на вулиці
Я хочу ридати
Я думаю: «О боже Ти й не уявляєш, що далі гірше»
Тож, я викидаю це з голови
Але часом я блукаю Вулицями Нью-Йорка
Бачу людину. І питаю: «О боже. З ним усе гаразд?»
«З ним усе гаразд?»
«Ця людина крихітна».
Мій друг повернеться до мене й скаже: «Це дитина. Ось і все».
«Це дитина. Багато хто таких має».
І якби ти про щось думала, крім себе
Хоч п'ять бісових секунд Може, ти б це знала
Що ти б могла мати інше життя
Якби ти просто спинила Про розмір одягу ниття
А я: «Суспільство зробило мене такою І я ніколи не змінюся»
Бо я втомилася
Суспільство зробило мене такою І я не хочу змін
Бо це важко змінити Ось що я знаю
Тож я звинувачу в проблемах іншого
Що круто і здорово І дійсно добра справа
Тож візьмете гроші, прошу?
Коли я кажу людям, що хочу схуднути,
вони кажуть: «Піди в спортзал». А я: «Я знаю».
Авжеж.
Але щоразу, коли я в спортзалі бачу людей з пресом,
я думаю: «Чому ти досі тут?»
«Ти впорався».
Типу: «Знайди хобі… хоч якесь».
Не знаю.
Просто… Знаю, тренування корисні для психічного здоров'я.
Я страждаю від депресії, або як її називаю:
«Плачу, бо надворі пахне минулим».
Я люблю ностальгію. Це боляче і гидко.
Та коли я іду в спортзал,
я не можу порозумітися з людьми.
Якщо ви використовуєте і чистите блендер щодня,
я думаю: «Що насправді не так?»
Що коїться?
Якщо ви реєструєтеся на щось типу
«сраної пробіжки в грязюці».
Чи щось типу «Бігаємо цілий місяць».
«І ви не прийдете додому». Я думаю: «Що це?»
Я за вас непокоюся.
Тож… Я заспіваю цю пісню для вас.
Бачу тебе на Вест-Сайдському шосе
У твоїх Lululemons
Страшно, що ти народилася в 1997
Мені здається Тобі все вдається
То нащо постиш у Facebook Що ти біжиш марафон?
Чому думаєш, що нам цікаво?
Від чого ти втікаєш?
Пробігати марафон - клінічне божевілля
Від чого ти втікаєш?
Ти пробувала сказати другові Що тобі сумно натомість?
Я теж люблю легку пробіжку, так Це допомагає
Здається, коли бігаю, я можу Какати, як звичайна дівчина
Та коли ти кажеш Що біжиш 26,2
Наштовхує на думку, що ти ховаєш Роки спадкової травми
Чому думаєш, що нам цікаво?
Від чого ти втікаєш?
Пробігати марафон - клінічне божевілля
Від чого ти втікаєш, справді?
Від чого ти втікаєш?
Може, просто розійтися Із тим фінансистом?
Я теж люблю фінансистів, так
Спала з одним чи двома,
Якось я трахнула одного у футболці З його власним іменем на стіні
А коли я обернулася Він зняв презерватив
І коли повернулася Я подумала: «Чекай, що?»
А він: «Чекай, що?»
А я: «Я бачила, що ти зробив»
А він назвав мене курвою
Я кажу: «Мені треба гроші на протизаплідні»
І він кинув у мене сорок доларів
І це були фактично перші вихідні Мого життя у Нью-Йорку
Від чого ти втікаєш… Від чого ти втікаєш?
Пробігати марафон - клінічне божевілля Від чого ти втікаєш узагалі?
Ти намагалася Просто прогулятись?
Чи пробувала один з малих П'янких молочних коктейлів?
Подвоюй задоволення Чому б не піти в одне з цих місць
Де зішкрібають пармезан З великого колеса?
Виклади це в Інтернет, крихітко Так, заповни порожнечу
У цей момент, знаю, ви думаєте:
«Добре. Отже, вона гарна й талановита».
«Не може бути, що нагорі щось теж є».
Та я насправді блискуча поетка й письменниця.
І тому я прочитаю деякі свої вірші.
Можна трохи музики для настрою? Думаю, що так ліпше.
Боже мій.
Ностальгічно.
Вибачте. Я дещо вигадала, та це для іншого шоу.
«Вірш, що я написала вчора ввечері, коли не могла заснути,
бо на ліжку немає простирадл, адже кров з місячних замазала усі простирадла
і я не можу постелити нові».
«Вибач, що не відповіла
щодо позичання моєї пачки для дорослих для твого скетч-комедійного шоу».
«Я їхала в метро, пригадуючи, звідки я знала хлопця навпроти».
«Виявилося, з перепихону. Дякую тобі».
А наступний…
Він називається:
«Вірш, коли терапевт розлютився на мою думку, що всі на мене злі».
«Щойно дізналася що "пес" - не скорочення від чогось».
«Насправді це просто пес, що мені підходить».
«Я на кухні, сама. Що дещо романтично».
«Будь-що буде романтичним, якщо багато зітхати».
«Я сказала хлопові, що люблю його». А він: «Я не знаю, що таке любов».
«Хай там як, він щойно заручився». Дякую.
«Вірш, що я написала після мастурбації з AirPods у вухах».
Це може статися з вами, тож пильнуйте.
«Часом бути дорослим означає мити волосся».
«Іноді, єдиний спосіб дізнатися, що хлопець - гетеро -
це знайти будівлю в його Instagram.
«Часом думаю, що як гляну в телефон - помру або, ще гірше, не помру».
«Божевілля - коли просите дати вам спокій
і вони дають».
Дякую.
Наступний вірш називається:
«Вірш, що я написала після того, як ти сказав, що твоя колишня "дуже крута"».
«Хлопець на вулиці сказав, ніби схоже,
що я вивчала звукорежисуру в школі».
«Сказав, що йому подобається мій одяг. І побажав "крутого дня"».
«Я гуглю, як довго триває інсульт».
Дякую.
«Вірш, що я написала після того, як ти кінчив на мене, а потім назвав чуваком».
«У мене хвороба: я ніколи не хочу виходити з Uber».
«Бо це означає, що я маю десь бути».
«Я роками страждала від серйозної залежності
до Адама Драйвера і навіть до Джейсона Шварцмана».
«Можливо, мій краш не написав мені, бо я за містом».
«Та знову ж таки, я не казала, що збиралася туди».
«Я завжди збуджена і шукаю, де зарядити телефон».
«Сьогодні поштою надійшов Paris Review і я читала вголос».
«Не можу писати, як ніхто не дивиться».
«Я не можу не перевіряти розкішницю у пошуках шишок».
«Якось я пішла до лікарки, і коли вона сказала, що я набрала 7 кг,
Я сказала: "Це багато". А вона: "Так"».
Дякую.
Я люблю секс, адже, як відомо, він не має наслідків.
Нещодавно я була в аеропорту Ньюарка. Хвалюся.
І я побачила заголовок у журналі. Вінтажно.
Там було написано: «Пара, займаючись сексом, впала з кручі».
А де ти був?
Коли довідався?
Як ти помреш?
Адже я, я подумала: «А це ідея».
Я люблю секс.
Маю кілька фантазій, якими я хочу поділитися.
Перша сексуальна фантазія - я в кімнаті з червоного дерева.
Вбудовані книжкові шафи.
Я - на оксамитовому кріслі зі спинкою.
Я прикладаю безіменний палець до скроні й кажу:
«Я хвилююся. Дуже».
Інша сексуальна фантазія -
що він змушує мене кінчати, курво.
Я права, пані? Хіба це багато? Я шукаю настільки високого хлопця,
щоб не ставати на коліна, щоб відсмоктати.
Так. Я хочу стояти, а прутень буде тут.
Я переспала з…
Я переспала з хлопцем, якого зустріла в барі, бо я хоробра, а він сказав:
«Я приїхав на велосипеді до цього бару. Я можу відвезти нас назад».
«Проїдешся на рамі».
І я кажу: «Точно ні».
Він каже: «Ні, все добре. Вона витримує 54 кілограми».
А я кажу: «Ага, ти не знаєш, що таке математика. Мій типаж».
Думаю, кошмар кожної повної дівчини -
коли піднімають на руки жартома.
Я певна, що коли народилася, медсестра підняла мене
і передала моїй мамі, а я сказала: «Гаразд. Можеш опустити».
Це сумно.
Переспавши з ним, я прокинулася, нумо зі мною, із шишкою на розкішниці.
Пощастило ж. Просто j'adore.
Я подумала: «Чудово. Мушу звернутися до гінеколога».
Мала зв'язатися з нею через Portal.
Чому лікарі абсолютно клінічно залежні
від зв'язку через Portal? Це наче…
«Я ж тут».
«Напишіть на пошту, чи…» Вони хочуть, щоб…
Вони хочуть, щоб ви прийшли в Нарнію поговорити про вашу розкішницю.
Портал? Боже мій. Що це за рік?
Так. Я ненавиджу фантастику.
Тут досить усього…
що справді цікаво.
Нам не треба… Мені нічого з крилами не треба.
Курво, у мене вже є.
Боже мій. Тож я думаю:
«Треба сфотографувати її та відправити гінекологині».
Я зайшла у свою студію,
це, звісно, порожня кімната з великим матрацом на підлозі.
І я дістаю камеру,
рожево-золотий iPhone Plus
з розбитим екраном, бо я крута.
Розкрила губи, і зробила знімок.
Аби ж це був кінець історії.
Я покружляю.
Коли я глянула на знімок…
Готовий це почути?
Союзнику.
Союзник феміністки. Коли я глянула на знімок,
я побачила найстрашнішу річ за все своє життя.
По-перше, спрацював спалах. Помилка новачка.
По-друге, я не врахувала охоплення моєї камери.
Тож, коли я побачила знімок,
я побачила не лише розкриті губи поцьки, чого я очікувала.
А на задньому плані я узріла дещо, що можна описати як неживе обличчя.
Жодного виразу. Просто голова мерця.
Мені довелося обрізати її.
І гінекологиня, отримавши,
каже: «З вами все гаразд».
Є купа історій, коли лікарі не вірять,
та в моєму випадку лікарі не мусять вірити мені, бо
я та, кого медичні працівники звуть
тупою курвою. Дякую моїм фанам.
Але ж це був стрес. Боже мій.
І, як мова про стрес,
коли ти стресуєш у Нью-Йорку,
дорога лише в одне місце.
На північ, на північ Може, усе зміниться
На північ, на північ Як поїду на днів два
На північ, на північ Я відкрию Instagram
Прочитаю роману Аж чотири сторінки
Подумаю про всі ті дерева
Гляньте на ці дерева, цілий світ.
Гляньте на дерева.
Я вважаю дерева лікувальними
У японців є традиція Під назвою «лісова ванна»
Ідея в тому, щоб Очиститись, гуляючи природою
Та натомість я живу в Нью-Йорку
Це пекельний парк розваг
Якщо ви дорослий, що любить Disney Ну…
Бажаю вам наснаг
Любий, благаю Це просто не моє
Вибач, це збіса лякає
На північ, на північ
Біля озера пишу твіт
Я п'ю каву трохи далі
Ніж за звичаєм я п'ю
Саме так Зникають проблеми всі
Спитайте будь-кого, як найліпше Щоб не морочитись проблемами більше
Поїхати всього за милі три Звідти, де ви зазвичай жили
Завжди працює Люблю до біса
Північ, північ
Там є закусочна, де можна з'їсти яйце
Подивись у вікна На зміну пір року
Ну чому я плачу без причини До біса
Яблука
Ви чули про яблука?
Я іду збирати яблука З тринадцятьма друзями
І шістьма їхніми партнерами
Яблука Може, якщо я торкнуся яблука
Усі проблеми мої Як листя, опадуть
Знаєш, у коледжі
Я збирала яблука з хлопцем
Він був високий.
Нещодавно він просив йому не писати
У нього нова дівчина У підбори вбрана
Вона фотографує тортелліні
Я її поважаю, я її хвалю
Я її поважаю Має хороший смак на чоловіків
Я згадувала, що він високий?
Рятуйте. Оберт. Трясця!
Замість півночі, я думаю,
Мені слід жити в коробці Де не торкнутися телефону
Хіба що я просуну руку крізь люк Що гуде при доторку
Чорт, я розвину, так
Умовний рефлекс При доторку до телефону
І я зцілюся Хіба не смішно?
Коли я кажу «смішно» Це означає «дуже гірко»
Що я залежна від телефону Мобільного телефону
Хтось ще називає його мобільним? Це ж просто телефон
Хіба це не цікаво? Боже, мої жарти прямо революційні
На півночі, на півночі Я пропущу дзвінок чи пізно відповім
Як хтось напише, я дійсно можу Відповісти їм пізніш
На півночі, на півночі
Згадаю друзів, яких я вбити охоча
Разом живучи в Airbnb з двома спальнями У шість чи сім способів
На півночі Вдягну фланель
Заведу хлопця Щоб поїхати у Бікон
Чи в Колд-Спрінг Якщо маєте хлопця
Вам можна до Бікона чи Колд-Спрінга
Стережіться, хлопці.
У мене гормональний збій у яєчниках.
Ага. У натовпі всі збудилися.
У мене синдром полікістозних яєчників, СПКЯ,
чи «пікос», на зменшено-пестливому.
Усі сайти про жіноче здоров'я кажуть: «Ми не знаємо».
Маю сильні мігрені, бачу аури.
Це означає, що я по суті цікава.
І коли ти запитуєш лікарів: «Що таке мігрень?»
Вони лише…
Тож у мене СПКЯ.
Давайте я розповім про СПКЯ.
Це просто неймовірно.
Симптом один: ти товстуха. Ні, стоп. Другий -
у тебе випадає волосся на голові,
по-третє, з'являється волосся на обличчі, і четверте - прищі.
Тож це таке собі
жахіття, коли ти і юна,
і стара водночас.
Неначе оптична ілюзія,
де молода жінка дивиться вбік, а стара - вниз.
Та в цьому випадку лише ви бачите це на собі в дзеркалі,
думаючи: «Можливо, Бог - не жінка».
Але якщо так, я хочу з нею зустрітися.
Якщо мені доведеться померти, що мене не дуже цікавить,
я знатиму, що на смертному ложі я буду оточена натовпом коханих.
І на останньому передсмертному подиху я спитаю…
«Волосся краще виглядає
напівзібране чи опущене?»
Це стопудово будуть мої останні слова.
Я хочу померти, влаштувавши неймовірну вечірку.
На дванадцять людей. Ага. У фантазії моя квартира,
бо вміститься тільки такий стіл.
Тільки такий.
Важко сказати, легко написати.
Спало на думку.
J'adore. Я не…
Я не знаю жодного слова французькою.
Англійською - знаю.
Боже мій. Колись я навчалася за кордоном, бо я така цікава.
Я навчалася за кордоном
і гуляла в клубі з гарячими італійцями.
І вони видають:
«У тебе така хороша англійська».
А я…
Спочатку я думаю: «Це ж єдина мова, якою я говорю».
Та потім я поміркувала і усвідомила:
«Моя англійська справді хороша».
Чому б просто не прийняти комплімент?
Надто як жінка. Надто в цій індустрії.
Ми мусимо перестати вибачатися
і сказати: «Так. Моя англійська - хороша».
Отже, я хочу померти на цій вечері,
де у кожного є пляшка вина,
де це нормально і ніхто й не помітить.
І тоді людина поруч зі мною скаже: «Боже, чудова картина».
А я: «Дякую. Мій друг намалював її».
А потім, увечері, я лежатиму в ліжку зі своїм любим.
Він погляне і скаже: «Щось не так?»
А я відповім: «Знаєш, я просто…»
«Я відчуваю якусь тугу, що нагадує смуток,
неначе туман нагадує дощ».
А потім я сконаю.
А він спитає: «Це вірш Вордсворта?»
Я відповім: «Здається, це Лонгфелло. Не пригадаю».
З того світу.
Обговоримо, чиї це рядки, з того світу.
Ідеально.
Я нині закохана, як би божевільно це не звучало.
Знаю.
І я знову стану самотньою, лише якщо його зіб'є автобус, а це…
Чомусь я подумала: «Це ж часта причина смерті».
Хіба ні?
Так. Тепер я живу в страху…
вперше.
Якщо я знову стану самотньою, це буде катастрофа.
Та поки я написала пісню для самотніх,
що шукають кохання,
бо я хочу любові.
Адже, ну,
я хочу всього.
Останнім часом я Наче в фільмі «Реальне кохання»
Як Колін Ферт за своїм столом
Що каже «Ну, я знову один, як завжди»
Знаю, його любити не варто
Бо він сумнівний, каже Buzzfeed
Та ромкоми назавжди в'їлися В кору мого мозку
Та справа в тому, що я самотня
І, чекаю на Гарна рима, залицяння
Так, я найзбудженіша жінка в Америці Чи не чули?
Об'єктивізуйте мене Знаю, неправильно це
Знаю, що не слід мені Казати речі вам такі
Увімкніть мій фемінізм Бо я хочу бути розпусною
Так, хочу бути Бісовою секс-рабою
Це добре пояснила Ліз Фейр Сказавши
«Я хочу трахнути тебе, як собаку»
Може, це моя романтика
Думаю, справді Це те, що хочу я
Мені не треба когось особливого
Я не шукаю того самого
Хочу бачити в ліжку когось Щоночі
Кому байдуже
Чи я жива, чи ні
Чи я жива, чи ні, чи я жива, чи ні
Так, я шукаю когось особливого
Кому байдуже Чи я жива, чи ні
Як нехтуватимеш мною, ми переспимо
Ненавидь мене, я змокну
Скажи, нащо мені Те, що я вже маю
Терапевт каже, що я еротоманка Тому я в паніці погуглила це зранку
Не думаю, що вона знає, що це означає.
Вона казала, що я схожа на Джареда Лето. Це інша історія.
Хай там як, еротоманія Є рідкісним видом шизофренії
Де ти думаєш, що Всі закохані в тебе
Це зовсім не про мене
Що я дуже люблю, це Випити крафтового пива за 12 доларів
І сваритися з тим Із ким я трахаюсь
Про те, чи їх насправді Сексуально до мене тягне
Боже, як весело Сипати сіль на цю рану
Минулого тижня хлопець запитав Чи я хотіла б бути його дівчиною
А потім передумав через чотири дні
Нині кожне місце, де ми цілувалися У списку
Історичних місць у Нью-Йорку Бо вони гризуть мене, знаєш
Те, як його щелепа запала мені в око
Гірше за будь-який привид, що бачила
Боже, я не хочу вмирати Я дуже не хочу вмирати
Я не вірю, що помру
І не вірю, що батьки теж помруть
Коли ми говоримо про це, я кажу: «Так Якщо хтось із вас вирішить померти»
«Я також себе вб'ю»
А вони : «Чого ти цим досягнеш?»
Кажу: «Боже, не знаю»
«Та часом треба щось утнути Просто для драми»
Я романтик Боже, я такий романтик
Не хочу здатися педантом Але це ж якраз те, що мені треба
Мені не треба когось особливого
Я не шукаю того самого
Я лиш хочу бачити в ліжку когось Щоночі
Кому байдуже Чи я жива, чи ні
Чи я жива, чи ні, жива, чи ні
Так, я шукаю когось особливого
Кому байдуже Чи я жива, чи ні
Як нехтуватимеш мною, ми переспимо
Ненавидь мене, я змокну
Поводься кепсько, я буду тут
Думаю, це той самий
Нещодавно я хлопцеві розказала Про цю пісню, що співала
І він сказав: «Добре То ти хочеш, щоб я поводився кепсько?»
І я кажу: «Роби, як хочеш»
Але як хочеш, щоб тривало це
Лиши місце Для мого слівця
Лиш тримай мене поряд Але тримай на відстані
Поводься як з… Чому я така
Чому? Чому Чому?
Терапевтка радить мені
Навчитись доброті
«Неси доброту», - каже
А я кажу: «Але це, курва, нудно»
Вона: «Та це єдиний шлях для росту»
Кажу: «Нащо мені рости? Я все життя хотіла бути меншою»
Пам'ятаю, мені було п'ять
Я приймала ванну А тітка поряд
Я кажу: «Боже, люблю повертатися Додому зі школи»
«Бо так я можу Не втягувати живіт»
Боже мій, це сумно Це так, бляха, сумно
Цей світ такий лихий Та я залежна від нього
Так, я хочу закохатися Та лише через фільми
Але тепер я знаю, що мені дійсно треба
Мені не треба когось особливого
Я не шукаю того самого
Я лиш хочу бачити в ліжку когось Щоночі
Кому байдуже
Чи я жива, чи ні
Дякую. Гарного вечора.
Мене не цілували хлопці
Тож тепер я комікиня
Мене не цілували хлопці
Тому погляньте на мене всі
Погляньте на мене Погляньте на мене
Прошу, прошу, прошу
Погляньте на мене Погляньте на мене