Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[valuri]
[oftat]
Domnule director, domnul inginer Frâncu.
[bărbat] Salut.
Ia loc.
Chivu.
Spune-mi Mihai, să nu ne formalizăm.
Suntem ingineri.
Și…
Radule.
M-au pus ăștia director, dar eu tot inginer am rămas.
Mi-a vorbit Ionescu despre tine foarte frumos.
M-am uitat și pe CV. Ai făcut fundația de la Esplanada.
Bravo!
Greu șantier!
La ce nisip ați avut voi acolo, vai de capul vostru…
Ăăă… Și după aceea?
Nimic?
Am avut niște probleme personale și m-am retras o perioadă.
[Mihai] Nu intrăm în detalii.
E viața ta.
Eu vreau să știu dacă mă pot baza pe tine.
Nu e cam mult?
[Mihai] Mi-a spus Ionescu că ești dintr-o bucată.
Nu, meriți! Ești omul meu?
Sunt.
[Mihai] Bravo! Asta voiam să aud. Poți să începi mâine după-amiază?
Ne întâlnim cu nemții,
îți dă Amalia dosarul, îți spune ce și cum.
Și nu uita s-o întrebi ce-ți mai trebuie pentru angajare.
[muzică]
[ciripit]
Te-am sunat să-ți spun că sunt bine.
Am un job nou și o să încep zilele astea.
M-am apucat să fac puțină curățenie, ordine, și…
mai ai lucruri.
Îmi zici dacă vii să le iei sau…
ce să fac cu ele.
Și…
Dă-mi un semn.
Nicio problemă.
Nu, hârtiile le aduce directorul, dl Chivu, la ședință. Vorbiți cu dânsul!
O să vă rog să mergeți la cabinetul dlui doctor Ivanov,
lipsește parafa dânsului.
[Radu] Trebuie? Mă cam grăbesc.
Chiar trebuie. Etajul doi, cabinetul 15.
[ciocănit ușă]
- Se poate? - Poftiți.
- Chitanța. - Nu am.
Păi mergeți la fișier, luați chitanța și vă întoarceți înapoi.
M-a trimis dna de la analize,
am nevoie de parafa dv. pentru dosarul de angajare.
- Frâncu Radu? - Da.
[medic] Cred că am nevoie de o pauză.
Am o zi foarte grea azi.
- Revin. - [medic] Nu, rămâneți!
- [medic] O cafea? - Nu, am băut azi, mulțumesc.
[medic] Fumezi?
Da.
[medic] Și eu am fumat, m-am lăsat acum zece ani.
Fumam un pachet…
pe zi.
Fumezi mult?
Da, un pachet jumate…
Am încercat și eu să mă las,
dar cafeluța, cafeluță,
bericica, bericică, nu merge fără.
[medic, aprobă] Știu cum e.
Beleaua e că acum s-a apucat fii-mea,
și nu știu cum să o fac să scape de obiceiul ăsta.
Ai copii?
Nu, nu am.
[medic] Nu-i rău, ai scăpat de multe belele.
- [medic] Însurat? - Am fost, dar mi-a ajuns.
Și mie mi-e dor de burlăcie.
[medic, râde]
Da, hai să trecem la ale noastre…
Părinții? Sănătoși?
Tata mai e doar, dar nu prea vorbim. Mă rog…
[medic] Altă familie? Adică vreau să zic… frați, surori?
Nu, nimeni.
Dl doctor, am nevoie de parafă, mă grăbesc.
[medic] Băi, Radule…
- Pot să-ți spun pe nume, da? - Da.
[medic] Situația nu e roz deloc.
Plămânii tăi sunt varză.
Cum adică?
[medic] Adică e foarte grav.
Mai exact?
[medic] Mă rog, nu ar fi trebuit să-ți spun ție, ești prea tânăr,
dar dacă nu ai familie…
Oricum o să-ți dau trimitere să mergi la un specialist,
să mai faci niște analize, niște teste…
Mai ai vreo două luni, maximum trei luni de trăit.
Cum adică două luni? Ce e aia două luni?
[medic] Deci crede-mă că mă pricep.
Trebuie să-ți pui toate lucrurile la punct.
O să te trimit eu la un prieten de-al meu, un specialist, la Fundeni.
Asta e…
[sonerie telefon]
[ciocan pneumatic]
Știți a cui e mașina asta?
Domnu'!
Știți a cui e mașina?
S-a spart o țeavă, trebuie să facem o groapă. Puteți s-o mutați?
[muzică electronică]
[țipăt]
[tușește]
[ploaie]
[tunet]
[sonerie telefon]
[tușește]
Ah, futu-ți…
[oftează]
[râde ușor]
Armare, axele 21, 22 și 25.
Beton B200.
Dle inginer Frâncu Radu!
Nu e mult? E mult.
[râde]
Dle inginer Radu Frâncu.
Dle inginer…
[sirenă tren]
[muzică]
♪ A mai chemat un elefant. Trei! ♪
♪ Trei elefanți se legănau ♪
[indistinct]
[râde]
[pescăruși]
[vânt]
Se poate merge mai departe?
Unde, pe Dunăre?
Nu vezi că aici se închide drumul?
- [bărbat] Ai mai căutat pentru Frâncu? - [femeie] Da, nu am găsit nimic.
[femeie] Doar tatăl, într-un sat pe lângă Buzău.
Dar și el e bolnav, nu are cum să se ocupe.
Cred că nici nu știe săracul…
Da… Găsește-i un pat pentru câteva zile, nu știu, la geriatrie, oncologie, oriunde.
Hai. Nu vreau să moară în stradă.
Atunci să-i fac o ieșire fictivă în registru?
- [medic] Da, cheamă-mă când se trezește. - Bine.
[sonerie telefon]
[femeie] Alo…
[ciocănituri]
Ce e cu tine, mă băiete?
Ți-e rău?
Am obosit.
Ai obosit?
Dar al cui ești tu? Că nu te știu.
Bă, ție ți-e rău rău.
Nu ești de pe aici, așa-i?
Chem Salvarea?
Ce faci, măi? Că aici nu ai unde să stai.
Hă?
Te iau la mine să te odihnești până dimineață?
E aici aproape, pe deal.
Stai să mă duc să încui.
Asta e casa lui fecioru-miu.
A plecat în Spania și m-a lăsat pe mine să am grijă de ea.
Aici nu poți să stai, că e un frig ca dracu',
numai marmură e înăuntru.
Hai!
Te ajut?
Încolo mergem.
No, bate-te, că te-ai rupt!
[bărbat] Păi și cum ai ajuns pe aici?
[cocoș]
Copile…
- [Radu] Hmm… - Măi!
Hai…
Trezește-te!
Hai, că ai dormit destul.
Ce s-a întâmplat?
Nu s-a întâmplat nimic, dar trebuie să mergem la biserică.
Tataie, lasă-mă să dorm.
Hai, că ai dormit trei zile și trei nopți, ca în povești.
Acum trebuie să mergem la biserică.
Tataie, nu merg!
Asta nu se poate!
Hai.
Cam târziu să merg eu acum la biserică.
Nu e târziu, e de abia opt. Slujba începe de la nouă.
Hai, că trebuie să mă duc să-l trezesc și pe popă, că și ăla…
Uite, ți-am adus aici niște haine de la feciorul meu.
De sărbătoare, mai curate.
Până mă întorc, să te îmbraci! Hai!
[slujbă bisericească, indistinct]
Nu te superi că am zis că ești nepotul meu.
Dar nu aveam cum să explic la toată lumea…
ce și cum…
Lasă să vorbească acum.
Uite, a mai venit cineva la nea Pavel…
Rudă de la București.
Feciorul meu vine o dată pe an, dacă vine.
Ce or mai vorbi acolo acum între ei…
Dar ai adormit sau numai te gândeai?
La biserică.
Am dormit.
Ai dormit…
Și Florica aia, bat-o norocul.
Ea o venit la biserică să vadă ce fac alții.
Hai! Mâncăm și noi ceva?
De când n-am mai stat pe prispă!
Noroc cu dumneata.
Când eram mic, toată vara aici dormeam.
Cu mămica, cu ticu, cu frații.
Patru frați am avut, s-au dus toți.
Nici numele nu a mai rămas de ei.
S-a dus și Nastasia, nevastă-mea.
Și feciorul…
Am rămas singur.
[Radu] Frumos aici.
Frumos, da.
Să vezi la toamnă, când se coc gutuile, ce frumos miroase.
Și strugurii…
Bem vin bun la toamnă.
[Radu] E, până la toamnă…
Păi ce e până la toamnă? Acum e aici.
Ce, doar n-ai de gând să pleci.
[Radu] Plec, plec.
Când?
[Radu] Curând.
Ah… Mai vedem…
Auzi, iartă-mă că întreb,
ce cauți matale prin locul ăsta uitat de lume?
- Cu treabă. - Ce treabă?
Caut.
Păi toți căutăm, dar ce cauți dumneata?
Caut vânt.
[râde]
Mă iei în bășcălie, și eu m-am purtat frumos.
Adică mă uit unde bate vântul tare,
și dacă zona e bună, după aia pun centrale eoliene.
Ce sunt alea?
Un fel de mori, dar macină vânt. Se învârt în gol și fac curent electric.
Curent electric din vânt?
Și cât costă una?
Nu știu, sunt ale străinilor. Ei le aduc, ei le montează.
Folosesc vântul nostru și banii îi iau ei.
Cam așa.
Păi nu-i așa mare păcatul, că vântul nu e al nostru.
E de la Dumnezeu, e al tuturor.
[Radu] Tot aia.
Păi nu-i tot aia.
Că uite, vezi, casa asta e a mea, și nu e a mea.
Că n-o iau cu mine în mormânt.
Asta nu vrea să înțeleagă feciorul.
Muncește ca un rob acolo la străini și își face vilă cu marmură.
Strânge bani un an întreg
și își mai cumpără niște marmură, să bage în cavou…
Ca și cum și l-ar face pe veci.
Și cum l-ar lua cu el.
Oameni nebuni…
Și-n dormitor are marmură.
Nici nu știu cu cine seamănă.
- [Radu] Tataie? - Hmm…
Te superi dacă zic tataie?
E, mă supăr. Cum să mă supăr? Nici nu știi cum mă cheamă.
Pavel îmi zice mie. Nea Pavel.
- Dar pe dumneata cum te cheamă? - Radu.
Radu și mai cum?
Nenea Pavel?
Am pe unde să mănânc ceva mai serios pe aici?
Că am postit și pe drum, și la matale, și…
[râde]
Ai postit la mine?
Ce am avut și eu…
Dar să știi că și postul face bine la suflet.
Ai dreptate, trebuie să mănânci ceva mai ca lumea.
Vorbesc cu Ana.
Și bărbat-său, alt prost…
Leit cu feciorul ăla, a plecat în Italia și a rămas acolo.
A lăsat-o aici cu copilul.
Acum zice că vrea să-i ia cu el,
dar cică nu are bani.
Se chinuie biata fată cu copilul pe aici…
Îi plătesc.
Păi nu de asta am zis că se chinuie.
Cu Ana am eu altă socoteală. E din neam, de-a noastră.
Ține-ți banii, o să ia nevoie de ei mai încolo.
- Ana! - [Ana] Ău?
- Gata, i-am dat de cap… - [Ana] Hmm…
E ca nou acum. Unde ți-l pun?
[Ana] Lasă-l, bre, acolo și pune-te și matale la masă.
Nu stau eu la masă, știi că nu stau…
Uite, ți-l pun aici și șurubelnița la locul ei.
Tu cine ești?
Radu. Tu?
Răspunde-i lui domnul, că nu-i frumos așa, mamă.
El e Teodor, sau Tudu, cum îi spunem noi.
Nu-s Tudu!
Teodosoi Teodor.
Eu cred că am uitat să pun alarma.
Hai, bre, nea Pavele, cine-ți intră în casă ziua în amiaza mare?
Lasă, cine știe?
Dacă intră?
Și oricum, am niște treabă.
Mâine-dimineață mergem să-ți arăt de unde bate vântul!
- Nu e nevoie, mă descurc și singur. - E, te descurci…
Nu știi tu pe unde bate.
- Hai bre, stai aici și mănâncă! - Nu stau, fată, știi că nu stau!
Poftă bună!
Dar ce vânt?
Pentru eoliene. Bine zic?
- Da. - Îți explică Radu, că el știe mai bine.
Hai!
Poftă bună!
- Sănătate! - La revedere!
Hai, mâncați!
- Mulțumesc. - Să aveți poftă!
Ia, mamă!
- Centralele eoliene sunt… - Nu mă interesează.
Și nici nu mi-e foame!
Lasă că discutăm noi mai târziu!
Iertați-l!
De când a plecat ta-su,
nu știu ce să mă mai fac cu el.
Știu cum e, că…
și eu am rămas singură de mică.
Tata a plecat pe Dunăre într-o zi și la fel, nu s-a mai întors.
Aoleu, am uitat de ciușcă!
Nu vreau.
Nu, că am una bună…
Din asta murată.
Am uitat să o aduc. Ia.
E bună!
Da.
Nu mai pot!
Să vă fie de bine!
Nici nu știu de când nu am mai mâncat așa bine.
Lăsați, lăsați, că mă descurc!
Vă rog eu, fără dumneavostră.
Bogdaproste atunci!
Să fie primit.
De sufletul lui tata.
- [Ana] Și diseară ce să vă fac? - A, nu. Și așa…
Seara nu mănânc.
[Ana] E, cum să mergeți la culcare așa pe stomacul gol!
Nu se poate… Vă fac ceva, o mămăligă cu lapte?
Sună bine, ce să zic?
O cafea? O cafeluță?
Nu.
- Sărut mâna pentru masă. - Să vă fie de bine!
[scârțâit, se trântește poarta]
[lătrat]
[ciocănit]
Hai, bă omule, trezește-te că e târziu.
Hai să mergem.
Tataie, lasă-mă să dorm!
Păi nu cauți vânt? Hai că acum bate tare.
Mă duc singur.
Nu te duci singur că nu știi tu, nu te descurci. Hai!
[ciocănit]
Așa, hai!
[bărbat] Să trăiești, Pavelică! Ce faci, măi?
Să trăiești, Gheorghiță!
[Gheorghiță] Te plimbi cu căruța?
Nu mă plimb, mă, am treabă cu nepotul.
[Gheorghiță] Să te văd sănătos!
Simți ce tare bate?
Ce zici?
Știai tu să vii singur aici?
Și iarna bate invers. Uite, bate din partea ailaltă.
Și mai tare.
E bine.
Și asta e nimic.
Să vezi pe Dealul Miresei. Abia te ții să nu te ia vântul pe sus.
Aici ar trebui să pui una din alea.
Hai.
Ușor…
[ciripit]
Ne ocolește ploaia…
Tudule…
Zice că nea Ion stătea pe prispă și afară ploua.
Și tanti Maria îi zice din casă:
„Mă Ioane, hai în casă că plouă!”
Și el îi răspunde:
„Nu vin, tu Mărie, că și afară plouă!”
[râsete]
- Ți-a plăcut? - Da.
Care ploaie? Să vezi ce soare.
Șase ore!
Hai și aici, hai și aici, hai și acolo, hai să-l vezi și pe ăla.
Așa e nea Pavel.
Vrea să te ajute fie că vrei, fie că nu vrei.
Mă duc să-ți aduc niște iaurt.
- Ai? - Am, am.
- Și? Ați găsit ceva? - Am găsit. N-ai văzut ce față am?
[Tudu, râde]
Ia uite-o pe Leana mare, ce curioasă e.
Ochiul și timpanul.
Să trăiești, Lele mare!
Răducule, să dai și tu bună ziua când te întâlnești cu astea,
că-s tare sensibile.
Dacă intri în gura lor…
Acum dacă îmi ești nepot,
să nu faci neamul de râs.
Zic.
Nea Pavele?
- Ai pus alarma? - Hmm?
- Nino, nino! - Hei!
Râzi tu, râzi, dar chiar nu știu dacă am pus-o.
Mă duc. Să dau apă și de mâncare la utilaje…
- Mâine mergem pe Dealul Miresei. - [Ana] Ah, da.
Mergem ca vântul.
Cum ne-o duce Doina.
Am plecat, seară bună. Să trăiești, Tudule!
Sănătate, noapte bună!
Dă-ți, dă-ți să poți dormi la noapte.
Măi copile?
Dar tu unde trebuia să fii la ora asta?
[Ana, întrebare]
Aici?
Cum aici, măi Tudule? Nu te așteaptă Laura?
Nu a spus fata că trebuie să vă faceți temele împreună?
Ce faci?
Păi și ce fac? Zi-mi tu.
Cum ce faci? Ia-ți ghiozdanul și du-te!
Hai, măi, că mereu întârzii! Doamne, Doamne, ce-o fi cu…
- [Ana] Vezi să-ți iei tot, da? - [Tudu] Da!
Ce mă fac eu cu tine, măi Tudule, măi?
- Pa! - Pa.
[Tudu, trântește poarta]
[lătrat]
[trântește poarta]
[Radu] Sărut mâna, mamaie!
Da ce țipați așa tare, domnule?
[bărbat] Seară bună.
- Sărut mâna, tanti Maria! - Bună seara!
[ciocănit]
Târziu, nea Pavele, târziu!
Da, așa te vreau!
Auzi, nu voia Doinița ta să intre în ham, dar am păcălit-o cu un porumb.
Nu pricepe ea prea multe, dar e fată bună, nu?
Vezi tu, fecior, bate vântul,
dar parcă nici ăsta nu bate ca altă dată.
- Mergem? - Nu.
Mai stăm.
Atunci mai stăm, că nu ne aleargă nimeni.
Nea Pavele, te-am mințit.
Nu caut…
Nu caut vânt.
Știu.
Dar ceva tot cauți tu.
Toți căutăm.
[se trântește poarta]
[Radu] Mama e?
Ți-am zis de nu știu câte ori să nu mai bagi mâinile în farfurie.
Tot eu sunt vinovat?
Am așteptat până la zece noaptea cu masa pusă.
Am stat mai târziu cu nea Pavel pe Dealul Miresei și s-a făcut…
N-am vrut să vă mai deranjez. Îmi pare rău.
- Mulțumesc. - Ia.
Ia cu mâna.
Ia de aici, să nu mai întârzii.
Ce-i cu ăla?
Ceas. Mi l-a dat Radu.
Nu se poate. Dă-i-l înapoi.
Ba da, se poate! Mersi, Radu.
Cât e ceasul?
E ora să te duci tu după apă. Hai, ia găleata și valea!
În cinci minute ești înapoi, da? Dacă tot ai ceas!
[Tudu] Bine.
[râd ușor]
- E bun? - [Radu, aprobă]
Foarte bun.
Da, e frumos pe Dealul Miresei.
N-am mai fost de…
când eram fată.
Mi-a trebuit bărbat…
[Radu] Nu trage, e prea cald.
[Tudu, aprobă]
Ce ai, mă?
[Tudu] Nimic… Ce să am?
Mi-a dat Laura o palmă…
peste cap.
Înseamnă că te place.
Știi tu…
Stai că te ajut eu!
Te ajut eu!
[scârțâit]
- De la nenea Pavel vii? - Da.
- Te-a trimis după apă? - Da.
- Tudu? - E cu Laura.
[efort]
Mulțumesc.
Hai că merg cu tine.
Lasă, ne vedem diseară la masă. Te aștept.
Da.
- [Ana] Ai grijă! - [Radu] Lasă-l, lasă-l.
[Radu] Un, doi, trei și!
[Radu, țipă]
- [Tudu] Aaa! - [Radu] Hai, hai!
[Radu] Mai, mai!
[Radu, Tudu, râd]
- [Radu] Cum e? - [Tudu] E bine!
[Radu, țipă]
[Radu] Hai!
- [Radu] Hai! - Nu.
[Tudu] Hai, mama!
- [Tudu, țipă] - [Radu, țipă]
[Radu] Hai!
Lasă, nea Pavele, că vine el. Poate de Crăciun.
Da' să vină odată.
Să facă ce o știi, să o vândă.
Să-și facă un rost pe acolo dacă aici zice el că nu e bine.
Că poate vreau și eu să închid socotelile cu lumea.
Vorbești prostii.
Lasă că știu eu ce vorbesc.
Dar tu, mă băiete, să fii deștept!
Să faci ce trebuie să faci.
Cât mai ai timp.
- [Ana] Ce te mai chinui cu ăla! - [Radu] Da…
- [Radu] Da. - [Ana] Ia!
[Radu] Păi așa făceam și eu.
- [Radu, râde] - [Ana] Nu chiar.
- Îl vrei pe ăsta? - Nu, nu.
[Radu, tușește]
[Radu, oftează]
[Radu, tușește]
- [Ana, țipă] - Radu!
Radu!
Tudu!
Fugi după nea Pavel!
Tatăl Nostru care ne ești în ceruri
Sfințească-se numele Tău
Fie împărăția Ta
Facă-se voia Ta
[cocoș]
Na,
am trăit să o văd și pe asta.
Frumos, băiatul meu!
Frumos.
Cât ziceai că face una?
[Radu] Hai noroc, Sile!
Hai noroc, Radule!
Ce faci?
Uite repar la casa lui mama.
Plec la muncă și m-am gândit să las treburile pe aici cât de cât bune.
Tu?
Și eu repar.
La nea Pavel. Se duce peretele dinspre deal.
Așa și la noi.
- Trage. - Trage.
- [Sile] Ai o țigară? - [Radu] Am.
- Poftim. - Să trăiești!
Unde pleci?
Nu știu.
[Sile] În Italia nu mai merge.
Nici în Spania.
Unde o-i vedea cu ochii. Poate Germania.
Sau pe platformă.
Cică se câștigă bine, dar e mai greu.
- [Radu] Înțeleg. - Nu cred.
N-am bani nici să trec strada.
Ăla micul nu are nici caiete.
Mâncăm ouă și cartofi și cartofi cu ouă.
- Tu cum te descurci? - Eh…
Am avut și eu ceva bani puși deoparte, dar…
Ca banii, se duc.
- Ca viața… - Da.
Ai 100 până vineri?
Am, da' nu am la mine.
Hai, mă, cu mine afară.
Vom găsi noi ceva de muncă!
Aș merge, aș merge, Sile, mâine aș merge.
Dar nu am cum.
Ai interdicție, a?
Cam așa ceva.
Gata, Radule, gata.
Mi-am călcat jurământul meu față de Dumnezeu…
și față de nevastă, și față de mine.
Uite…
Iar beau.
Dar ce s-a întâmplat?
Nimic.
Doar că nu mai am fecior.
Auzi, a zis să vând casa că el…
s-a însurat și că n-are de ce să mai vină.
Auzi tu!
Că n-are de ce să mai vină.
Nu zic să mă fi chemat și pe mine,
dar măcar să-mi fi spus, măi, să-mi fi spus dinainte.
„Vezi, tată, mă însor.”
Cum se face.
S-a însurat cu una.
Nici nu știu cine e, nici nu știu cum o cheamă.
Da' merit, mă.
Merit și nu merit…
Am făcut eu rău mult la viața asta, da'…
- Hai, lasă nea Pavele, c-o să fie… - Nu las, mă, nimic.
Bei după mine? Hai!
Nu am ce să las.
Să bem pentru nunta lui și pentru sufletul meu.
- I-o fi și lui greu acolo… - Hai să trăiești!
…că muncește, nu ai de unde să știi.
Așa, și știi tu?
Zi, mă! Știi tu?
Te bagi tu în seamă, zici așa…
vorbe fără tine.
Ce știi tu?
Auzi la el.
Caută vânt.
Ești vinitic, mă, în vânt, îți spun eu, nea Pavel!
Habar nu ai nici tu pe ce lume ești,
nu știi ce vrei, nu știi ce cauți.
Îmi spui tu…
Nu îmi mai spune tu mie ce știu și ce nu știu!
Dacă nu-ți convine, hai, du-te!
Lasă-mă.
Du-te mă și tu!
Duceți-vă, măi!
Ce te uiți așa la mine?
Ce? Crezi că mă sperii sau…
Mă judeci tu pe mine?
Băi, nu te mai uita așa!
Du-te!
Du-te-n pula mea!
Iartă-mă, bă băiatule.
Iartă…
[Pavel, indistinct]
Am ațipit…
- Te-am trezit. - Nu, nu te-am simțit.
Am venit să te rog dacă poți
să ne duci mâine la cetate, pe mine și pe Tudu,
că trebuie să-i iau uniformă.
Și mai am de dus și un sac de mălai acolo la o tanti,
dar nu pot să merg cu maxi-taxi.
Poți?
Da, sigur că pot.
- Mă gândeam că… - Ce?
- Când? - Mâine.
A, da, mi-ai zis…
Bei un ceai de mentă cu mine de la nea Pavel? E foarte bun.
Altceva nu am.
Beau.
Dar asta dacă mă lași să dau o bere mâine la cetate.
Mulțumesc.
[Radu, tușește]
[Tudu] Hai!
[râd]
- Ești sigur? - Sigur, sigur.
[Radu] Of…
Hai, că dacă stăm după ei ne apucă noaptea. Ce beți?
Eu fac cinste, așa am zis. Nu?
Ce vă aduc? O bericică?
Pentru mine? Nu, că-s cu utilajul.
Pentru mine o bere rece! Și repede, că mi-e sete!
- Hai, hai! - Un suc, ceva, orice.
[Tudu] După ce bem berea ne dăm și noi.
- În ce, în asta? - Da, în asta.
Nu mă dau nici dacă îmi dai bani.
Atunci îți dau bani.
Cât?
- Păi cât vrei? - Cât îmi dai.
- Cinci lei. - Zece.
- Cinci lei. - Bine, cinci.
Vezi că am bani. Am primit alocația ieri.
- Serios? - Da!
- M-ai păcălit, puteai să dai și 10. - [Ana] Tudu!
Mami, de câte ori ți-am zis să nu mai ceri bani de la Radu?
- Păi dar eu îi dau lui. - Da!
Păi am primit arvună și acum trebuie să ne dăm în drăcia asta.
Nu, eu nu mă dau.
Nu mă dau în așa ceva.
Hai noroc!
Berea aia trebuia să fie a mea.
[Radu, râde]
- Ia, vrei? Ia. - Normal!
Măi!
Auzi la el!
[Radu] Hai!
[oameni, indistinct]
[Tudu, se bucură]
[oameni, indistinct]
[Tudu, chiuie]
Sărut mâna, mamaie! Plec în maxim o oră.
Dar stai maică cât vrei!
[râd]
[Radu, oftează]
- Mai torn una mică? - Una mare.
[râd]
Mică…
- Așa e bine? - Gata, gata!
- Sărut mâna pentru masă! - Să-ți fie de bine.
[Ana, se vaită]
- [Radu, râde] - [Ana] Da…
[Ana, râde]
Hai, că e târziu, trebuie să plec.
Hai să mai bem una.
- [Radu, mormăie] - Haide!
Păi ce facem cu tanti Leana? Că îngheață la poartă…
- Las-o să înghețe! - Gata, gata!
Hai!
Pentru tanti Leana!
[râd]
Ne pilim.
Ce e?
Nu mai pot, Radule. Nu mai pot. Nu mai…
Toți oamenii ăștia nu știu altceva decât să bârfească,
nici măcar nu am cu cine să vorbesc.
Nu mai pot de atâta singurătate.
[Radu, oftează]
Peste tot e la fel.
Rămâi!
Noaptea asta.
Nu pot.
Te rog.
Doar în noaptea asta.
Te rog, rămâi!
- Nu pot. - Te rog.
[Ana, plânge]
Ești foarte frumoasă, dar nu poți să fii a mea.
Nu pot să fiu tată pentru Tudu, nu pot.
Aș vrea mai mult decât orice, dar nu pot.
Aș vrea, aș vrea, dar nu pot.
- [Ana, plânge] - Nu.
[Ana, plânge]
[muzică]
[vameș] Buletinul, vă rog.
- [Radu] Doar atât? - [vameș] Mai vrei ceva?
[Radu] Nu.
[Bulgară] Nimeni nu merită să mori pentru ei.
[bulgară] Hai să pescuim.
Ce?
[bulgară] Hai!
Nu știu ce să mai fac.
Mi-au dat trei luni și au trecut de mult.
Nu pot să mor, dar nici să trăiesc.
[bulgară] Ne ocolește ploaia.
[bulgară] O să fie frumos azi.
[bulgară] E gata vara.
[bulgară] Viața e frumoasă.
[pescar, râde]
[pescar, indistinct]
[muzică generic]