Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DVANÁCT DO TUCTU
Podle románu
NA ČERNÝCH ŽIVOTECH ZÁLEŽÍ
Vítejte v naší rodině. Jsme Bakerovi.
Jsme velká rodina plná snílků.
Já jsem Zoey a tohle je Paul.
Teď sníme o tom, že všechny vypravíme včas.
To dáme.
Fajn, já mám kluky a prcky.
- Já seženu Dej. - Fajn.
Tohle je DJ.
Sní o tom, že bude známý návrhář Lega a autor komiksů.
Může se to stát.
Deej, vstávat a cvičit!
Hareshi, vstávat! Musíme řídit restauraci. Honem!
To je Haresh. Sní o tom, že bude populární. To se nestane.
Pokud vím, populární lidi nespí s medvídkama.
Tak jo.
Tohle je Deja.
Sní o tom, že bude rozehrávačkou na USC.
- Ránko, Dej. - Dobrý, Paule.
Střílí!
- A skóruje! - Jo!
- To se rozhodně stane. - A dav šílí!
- Tak jo, vstáváme. - A tohle jsou prcci.
- Sní o tom, že vyrostou. - Dobré ráno, mami.
Máme i dva chlupaté miláčky.
Hafana Obamu
a Joea Rafíka.
Už není horká voda!
Máme horkou vodu?
Tohle je Ella.
Sní o tom, že bude influencerkou.
Vstávej, nebo tuhle fotku hodím na instáč za tři, dva…
Tati, ne!
Tohle je Harley.
- Sáhni na mě, a máš po prstu. - Taky ti přeju dobré ráno, andílku.
Sní o tom, že její kapela zvirální.
Sušička je zas v kýblu.
Jak ses dostal tak rychle dolů?
- Šachtou na prádlo. - My ji máme?
Jo. Drž krok, táto.
Hej, mám novýho followera.
To bude asi máma.
Je to máma.
- Pohněte si! - Kdo viděl mý conversky?
To není tvoje.
- A to je moje ex… - Kate!
Ránko!
Co ty tady děláš?
A co víc, proč jsme ti dali klíč?
Takhle vítáš tu nejlepší hlídačku, co vám zachrání den?
A proto jsme jí dali klíč.
Namaste.
Sní o tom, že rozšíří své jógové studio.
- Ahoj, mami. - Ahoj, králíčci.
Dobré ráno. Už to letí.
- Bagel. - Mandarinka.
- Bageluj. - Bagel.
- Dobrý. - Bagel.
Dvě mandarinky.
- Hážu botu. - Díky, Kate.
Hele, slečno, čivavě pečivo nedáváme.
On rozhodl, ne já.
A zvoní budík. Pozor světe, přicházíme!
Jdem na to! Pojďte!
- Dobře. - Pojďme!
Dvě mámy, jeden táta,
a sebranka devíti dětí.
Vím, co si myslíte, ale ne, nejsme sekta.
Ale rozhodně jsme jiní.
Nikoho tu nenecháme!
- A co my? - Jo!
Pardon, všechna dvojčata zůstávají.
Cože?
Když jdeme do práce,
prcci zůstávají doma s Kate, protože dětská práce má svá omezení.
Kate možná není nejvyrovnanější,
ale děti ji milujou.
A dělá zadarmo.
BAKEROVY SNÍDANĚ
Máme vlastní restauraci, Bakerovy snídaně.
Máma a táta
a dcera a dcera
a syn a syn
a dcera tu chystají snídaně.
- Ahoj. - Ahoj. To vezmi.
- Super, díky. - Dík.
Tak jo, měl bych vysvětlit, jak to vzniklo.
S Kate jsme se potkali na výšce, když jsme hráli Dannyho a Sandy v Pomádě.
Hráli jsme roli na jevišti i mimo něj,
zamilovali se a zažili překvapivý konec,
což bylo narození Elly.
Proto jsem nechal studia a začal pracovat v hnusné jídelně.
Tak tak jsme vycházeli, když jsme počali znovu…
- Možná to má být… - …Harley.
A když naše nejlepší přátele zabil opilý řidič,
adoptovali jsme našeho kmotřence Hareshe.
Být rodiči bylo vážně vzrušující,
ale Kate přestala vzrušovat představa manželství se mnou.
Dohodli jsme se, že tuhle kapitolu uzavřeme a začneme nové.
Já snil ve velkém a koupil tu hnusnou jídelnu,
a tam jsem potkal…
Dvě malé porce a omeletu, prosím. A mám snídaňové kupóny.
Omlouvám se, ale je 11:16,
takže si musíte vybrat z tohohle skvělého obědového menu.
Ahoj, mami.
Tak, děti, pojďme.
Tenhle škaredý pán nám nutí
polévku a mleté jehněčí k snídani.
Proč? Zlobili jsme?
Pane, řekněte mým rozkošným dětem,
proč nemůžou dostat skvělá vajíčka a nadýchané lívance.
Tohle je báječné.
Moc děkuju. To je palačinka s jablky a slaninou.
A je úžasná.
- A ta omáčka je fantastická. - Vážně?
Je pálivá, sladká, slaná… podle toho, na co ji dám.
O to jsem se právě snažil.
Je úžasná. Jste jako omáčkový Willy Wonka.
Samozřejmě až na to zneužívání práce Umpalumpů.
To jste se ještě nedívala do kuchyně. Bez Lumpů by to nešlo.
A promiňte to dopoledne.
Vím, jaké to je, když děti touží po snídani.
Mám tři. A snídaně je jejich oblíbené jídlo.
Mimochodem, to servírování snídaně jen do jedenácti,
to musí skončit.
Tuhle snídani s tou omáčkou chci mít možnost jíst 24 hodin denně.
Zajímavý nápad. Řeknu to majiteli.
- Jo. - Počkat, to jsem já. Super.
Moc dobrý.
Chceš zákusek, kámo?
Velký cupcake.
Tak tedy velký cupcake. Hned tu budu, mamko.
Je milý.
V pohodě.
Taky jsem byla čerstvě rozvedená. S Domem jsme se poznali na USC.
Haló.
Dokonalý pár. On fotbalová hvězda,
já roztleskávačka a premiantka.
- S kým mluvíš? - Po škole jsme se vzali
a brzy nato měli Deju a DJ.
Rodina rostla tak rychle, jako Domova kariéra.
Zprvu jsme rozhovory a focení dělali spolu,
ale pak byl pořád pryč, točil reklamy a rozjížděl podnikání.
Naše představy o partnerství se změnily.
Dohodli jsme se, že tuhle kapitolu uzavřeme a začneme nové.
Nóbl restaurace jsem vyměnila za nonstop jídelny.
Oprášila jsem titul z marketingu a začali jsme podnikat spolu.
Šest měsíců nato jsme dvě rodiny spojili v jednu.
A splnily se nám všechny naše sny.
Krásná, velká rodina,
kvetoucí podnik,
- a snídaně po celý den. - Polechtám tě.
Dokonce i dort jsme měli z vaflí.
Tady máte.
Začali jsme dělat snídaně po celý den.
Snídaňo-snídaně…
BÍLKOVÁ ENCHILADA
Obědo-snídaně…
KAŠE S JALAPEÑOS
I večeřo-snídaně.
Těhotenství jsme plánovali.
Výsledek už ne.
Dvojčata! Luna a Luca.
Z našeho života byl trochu chaos.
A když se věci začaly uklidňovat,
přišlo to znovu s Bronxem a Bailey,
a v naší velké šťastné rodině nás bylo 11.
A i když je náš život hektický, nějak nám připadá takový, jaký má být.
Zlato, tohle je omyl. Nejsme pozadu s nájmem, že ne?
- Že ne? - Co? My a pozadu? To je hloupost.
Tak jo, zlato. Tohle je hodně úzkostné sekání.
Promiň.
Tys to přede mnou tajil?
Je to jen měsíc, Zoey. O nic nejde, přísahám.
Miluju to tu stejně jako ty, ale vysává nás to.
Nemůžeme se rozvíjet, protože všechno nasypeme zpět.
Co náš sen koupit si větší dům?
To přijde, zlato. Slibuju.
Šéfkuchař Boyardee taky začínal u pánvičky.
Jen potřebuju čas, abych to všechno vyřešil.
Chceš říct, že Boyardee byl skutečný?
Jasně.
Ty neznáš Boyardeeho? Byl legendární.
Zajišťoval jídlo na svatbu Woodrowa Wilsona v roce 1915.
Zemřel v Ohiu v 87 letech, bohatý a šťastný.
Je fakt divný, že tohle víš.
Sni dál.
Šéfkuchař BOYARDEE
- Hledáte něco? - Zdravím. Ano.
Hledám omáčku, která bude pálivá, sladká nebo slaná,
podle toho, s čím ji jíte.
To zní úžasně.
- Že jo? - Jak se jmenuje?
To ještě nevím.
Dobře. Až to zjistíte, dejte mi vědět.
Tady máš.
Pěkně vychlazené,
ať nemusíš vstávat a chodit do kuchyně,
do chodby nebo vlastně kamkoliv jinam.
To je moc pozorné. Díky, zlato.
Znáš TikTok? Je fakt legrační.
- Ahoj, Danny. - Ahoj, Luno.
- Ahoj, Danny. - Ahoj, Kate.
Na co si hrajete?
Na dragstery.
Skvělý. RuPaula miluju.
Kdo se sází?
- Já mám prachy! Sázím na Bailey! - Já na Bronxe!
Jdeme na to.
Hlídačka nebude pod kontrolou navěky.
Vzduch je čistý. Jedeme.
Připraveni? Teď!
- Jo! - Ano!
Do toho!
Jeď, Bronxi! Jeď Bailey!
Jeď, Danny!
Dohání nás!
Ale ne! Ta lahev!
Jeď!
- Zkratka! - To není fér!
- Jeď, Bailey. - Na ně!
- Co je? - Rodiče.
- Všichni ven! - Já jdu ke dveřím.
Co se tu děje? Danny?
- Jeď! - Padejte!
Jo.
To muselo bolet.
Jsem v pohodě.
- Chtěla jsi led? - Ne, to je v pohodě.
Zlato, kolik ukazuju prstů?
- Čtyři. - Je zas normální.
Než něco řekneš, není to, jak to vypadá.
Nezávodili jste s Dannym Chenem o peníze?
Zjišťuju, že nejsme chytřejší než ty.
Jste tak nezodpovědní.
Já byl celou dobu v posteli.
Zlato, máš na hlavě helmu.
To je moje helma na spaní.
Tak fajn. Vy dva, běžte odtud. A co udělám s vámi dvěma?
Běžte k sobě.
Nechceš s námi dělat náš tiktokový tanec?
Jo, jsme tak neodolatelně rozkošní.
Nesnažte se mě očarovat naším tancem. Ani to neděláte správně.
Musíte tlesknout hřbety ruky a pak odhodit.
Jste ostuda rodiny. Běžte k sobě.
Zkusili jsme to.
Jako vždycky.
Myslíš, že je Bronx v pohodě?
Jo. Do hlavy se bouchá pořád.
To je dobře. Ale mám pocit, že tentokrát je to moje vina.
- Myslíš? - Moje nová terapeutka říká,
že mám problém udržet disciplínu.
Máš zase novou terapeutku?
Ale díky tý nový jsem zjistila, že mi chybí stará nová,
takže pryč s novou, zpátky starou.
- To dává smysl. - Že jo?
Kdo je to?
Asi nikdo, ale pokud to jsou Chenovi, tak Dannyho neznáme a nebyl tu.
- Dome, ahoj. - Ahoj.
Jak se vede? Co děláš ve městě?
Teď jsem přijel. Tak jsem se stavil za dětmi.
Snad to není problém…
- No… - Ne.
Jsi krásnej a slavnej? Stav se kdykoli.
- Tati? - Ahoj.
- Ahoj, tati. - Ahoj, DJ.
- Ahoj, chlape. - To je pro tebe.
Díky.
- Dome! - Ahoj, chlapíku. Co se děje?
- No… - Jak se máš? Podívejme.
- Stylovej jako vždy. - Ty taky.
Díky, chlape.
- Tak kdo chce sluchátka? - Já!
Sluchátka Beats?
- Personalizovaná sluchátka Beats. - Páni!
Pomůžeš mi je rozdat?
- Jo! - Díky, kámo.
Díky, tati.
Není zač, zlato.
Na, tati. Dom koupil jedny i tobě.
Páni. Díky.
- Co je to? - Koukni, co nám Dom přinesl.
Jsou personalizovaný.
- To ses předvedl. Díky. - Je to milé, Dome, díky.
Hádám, že já asi nedostala?
- Kate. - Fajn, nevadí. V pohodě.
Zajdu mrknout na Bronxe.
Tak co na ně říkáš?
No, jsou to tenisky Michael Jordan a…
Jo, asi budou fajn.
- Jo, jsou parádní, co? - Jo.
Parádní. Úplně parádní.
Vypadají draze. Asi stály víc než…
Tenhle dům?
Ne, to je…
Chtěl jsem říct pět párů mých bot,
ale dům, ve kterém bydlím, je určitě vtipnější.
Jsou veliké.
Koukni na ně, zlato.
No, víš, Paule, on už nosí dvanáctky.
Nevím, jestli to víš, ale velké nohy jsou u nás dědičné.
Kolik máš ty? Tak desítky?
- Tati. - Mám malé nožky od narození.
Nerad o tom vtipkuju, ale když už se ptáš, mám 9 a 3/4.
Paule.
Mám ráda tvoje nožky a to, že si můžem půjčovat boty.
Nepůjčujeme si boty. Tvoje jsem si vzal jednou.
Hej, Paule, hodíš mi pivo?
Promiň, pivo nemáme.
Jasně jsem viděl, že máte.
- Je ve dveřích. - Neviděl. Ne.
- Paule, nebuď takový. - Řeknu ti, co ti dám.
Jednu věc pro tebe máme.
Ovocný džusík.
Ten mám rád. Ještě lepší.
A…
zajímavé místo pro pomeranče.
Jo, jsme pohodlní. Máme je všude.
Chceš pomeranč, jen se sehneš.
Tak, Dome, rádi tě vidíme.
Co tě přivádí do města? Nemáš snad práci?
Ne, chci skončit.
Uvažuju o ročním úvazku na kanále ESPN.
Takže víc peněz, míň zákroků.
Koukám se tu po domech.
Takže se vracíš do L. A.?
- To bude pro děcka skvělý. - Jako tohle L. A.?
Jako kde žiju já? Se svou rodinou?
Jo. Abych byl se svou rodinou.
Nejsme všichni rodina?
- Jsme. - Jsme.
Ale mohl bych s nimi být častěji,
být součástí jejich života a pomoct vám.
- Super. - Ne, to je dobrý.
Nepotřebujeme pomoc. Že ne, zlato? Ne…
Jsme v pohodě. Funguje to tu jako na drátkách.
Kýchnul a začal zase krvácet.
Chutná to kovově.
- Jdu za vámi. - Je v pohodě.
Ten ani není tvůj, tak se netrap.
Hurá, Dom se vrací! Více Doma!
- Paule. - Jo. Pro děti to bude super.
Jenom to bude divné, když tu bude.
Na rozdíl od normálního faktu, že Kate je tu pořád?
Zlato, minulý týden si zkoušela moje plavky.
- Aspoň pomáhá s dětmi. - Dom bude taky.
Teď.
No tak, Zoey. Víš, že to není totéž.
Kate není bohatší a o 3 metry vyšší než ty.
Přestane tě to někdy zastrašovat?
Nejsem zastrašený. Jenom… vážně?
Myslím, že je smutné, že má potřebu se vyvyšovat tím, že přijde
a na všechny vysype svoje drahý sluchátka.
Chápem, jsi bývalý fotbalista s obříma nohama
a japonským záchodem, co ti myje zadek.
Nevím, jak tohle víš.
Abys věděla, ve svých converskách 9 a 1/2 se cítím naprosto jistě.
- Zbožňuju, když se mnou mluvíš o botách. - A co se stane, když řeknu Asics?
Rockports.
Skechers.
Tak jo. Teď opravdu pomalu řekni New Balance.
New Balance.
Ach, ano.
Je trochu pozdě, Dej.
Já vím. Vím, že mám spát,
ale na mým zápase bude hledačka talentů z SC.
Nebylo by boží chodit na tátovu alma mater?
Tak skoro-boží. Boží…
Polo-boží. Víš, co by bylo božštější?
Kdybys chodila na mou alma mater.
- Na Kulinářskou školu v Chino Hills? - Topka. Jednička ve šlehání.
Ukážu ti něco, jo?
Jde ti to, ale ne tak báječně, jak bych chtěl.
Tak sleduj. Můžu?
Cílem bylo netrefit, že jo?
- Musím se rozehřát. - Jo.
- Fajn. - Zahřáto.
Trefa do obroučky!
Ukážu ti, co kdysi dělával Magic. Hákem!
Víš co? Je pozdě.
Pojďme dovnitř.
WILDCATS VÁLÍ!
- Do toho, Dej! - Pojď!
- Faul! - Dejo!
To je moje zlato!
- Neřeklas, že přijde Dom. - Já to nevěděla.
Ahoj, synku.
- Ahoj, tati. - Ahoj.
Tvůj táta je Dominic Clayton?
Jak je geneticky možný, že Dominic Clayton je tvůj tatík?
Bez urážky, kámo.
Ale ne. Proč by mě mělo štvát, že mě urážíš až k mým genetickým kořenům?
Do toho, Dej!
- Faul! - Tak to bylo dobrý.
To nebyl faul!
- Je to faul, že? - Je.
Dobře, rozhodčí.
- No tak, to dáš, zlato. - Do toho, Dej.
- No tak, zlato, to dáš. - Do toho, Dej.
- To je moje dcera! - Jo. A taky moje!
Ale biologicky je moje.
A já ji vyplňuju v daních, takže…
- Tak jo, oba jste směšní. - Fajn.
Víš co? Uděláme pro Dej mexickou vlnu.
Pojďme udělat vlnu, lidi.
- Co děláš? - Někdo nedělá vlnu.
Máme tu poločas, dámy a pánové.
Ty ji znáš?
Ani svoje ramena neřídím, dělají to samy.
Podívej se na něj.
Tak jo.
Vypadá to, že se nám tu o přestávce strhla taneční bitva.
Tygře, pojď to rozpumpovat.
Plácneme si, kámo.
Ne!
- Do toho, tati! - Ne.
Máme vyzyvatele?
Dámy a pánové, to je čest.
Jedním ze soupeřů je fotbalová superstar Dominic Clayton.
Ať toho nechají.
Co mám dělat? Já jsem si je vzala oba.
Tak to fakt dík.
- Počkat, to mám vážně říct? - Jo, do mikrofonu.
A druhým soupeřem je Král snídaňových omáček z Echo Park.
Jak je, Králi?
A můžou začít. Dominic okamžitě ovládá pole.
- To je silné, odvážné sdělení. - Do toho.
- Do toho, Dome! Super. - Dome! Hej!
Ne, ani ne.
- Já nemůžu. On to má v krvi. - Můžeš.
Omáčkový král neví, co dělat. Vidím mu to na očích.
A Dominic jede.
Pokračuje silou profesionála!
Cítím díky němu věci, na které jsem nebyl připraven.
Do toho, Paule.
- Náš tanec. Pojďte. - Jo!
Omáčkový král s tím trošku zápasí.
Zdá se, že má na tribuně pomocníky.
- Do toho, tati! - To je ono!
Dává do toho všechno. Uvidíme, co na to publikum.
To bylo překvapivě dobré. Co my na to, lidi?
Dominic. Koukejte, jak klouže.
Dělá moonwalk! To jsem viděl naposledy v 84.!
- Bože! - Hustý.
To bylo super.
Sledujte ty gumové nohy.
Dělá… Jo, je to jako…
Získává si publikum.
Počkat. On to rozjíždí.
Úplně se rozjel! Pane na nebi!
Hýbe se a publikum odpovídá.
Dobře. Omáčkový králi. Ukaž nám svoji speciální omáčku.
Publikum z toho šílí!
Tohle je mimo mé chápání!
Otočil to!
A je velmi zraněný. Pomozte mu někdo, prosím.
Už jdu.
Pojďte někdo pro něj.
- Zlato, nemůžu se hýbat. - Já vím.
- Jak mi to šlo? - Bože.
Tati, byl jsi neskutečný!
- Byl jsem dobrý? - Skvělý!
- Byl jsi legrační. - Bylo to parádní.
- Díky, zlato. - Jo!
- Ahoj, všichni. - Tady ji máme!
- Ahoj! - Ahoj!
Dejo!
Ta hledačka z tebe nespustila oči. Bylas fantastická.
- Musíme to oslavit. - Jo.
Určitě mají všichni hlad, že jo?
Jo.
A já nám zařídil stůl v oblíbené restauraci.
Dome, taky tě zveme.
Proč se tak tváříš?
Vlastně jsem chtěla jít s tátou.
Jasně. Klidně. Paráda.
- Jo. - Jo, v pohodě.
Slíbil jsem,
že ji a pár kamarádek vezmu na večeři do Soho House.
- Nóbl. Páni. - To zní hezky.
- Zasloužíš si to. - Jo.
Nebudou mít quiche s tvým jménem, ale bude to fajn.
Ahoj, zlato.
Promiň, Omáčkový králi.
- Mrzí mě to. - Ani to není urážka,
protože se brzo stanu omáčkovým monarchou.
Co tím myslíš?
- Mám schůzku s investorem. - Cože?
Chtěli jsme se dostat do obchodů.
Onehdy přišel Steve. Vždycky si ji chtěl koupit.
Spojil mě se dvěma investorkami a zítra mám schůzku.
Bože, Paule, to je parádní!
Moc se těším.
Zlato, Paulova pálivá, sladká a slaná
může být v supermarketech po celé zemi.
Můžu být větší než Boyardee. Budu doslova Omáčkovým králem.
Takže říkáš, že budu Omáčková královna?
- Ano, má královno. - Královna.
Tady je. Podívejte se na moji Omáčkovou královnu.
Jsi sexy, zlato.
Prcci, jdeme. Přijdeme pozdě do školy.
Bronxi, Bailey, v pyžamu se do školy nechodí.
Luno, to je odvážné. Super. Malý návrh: jednu věc sundej.
Tak jo. Dobrá rada.
Co říkáš? Je to příliš?
Ne. Dokonalé.
- Bože. Jak se cítíš? - Jsem nervózní.
Nikdy nenosím oblek. Bojím se, že je to moc.
Ne, vypadáš naprosto skvěle.
Jen tam běž a buď sám sebou.
- Zlato, ty to zvládneš. - Díky, lásko.
„Pálivá, sladká, slaná omáčka. Pálivá, sladká, slaná omáčka.“
- Můžu pomoct? - Ano. Zdravím.
Mám schůzku s Melanií a Michele.
Končí jinou schůzku, ale brzy tu budou.
- Mám počkat tady, nebo… - Jo.
Zdravím.
OMÁČKY! Miliardové odvětví, které…
Hned se vrátím, dobře?
Risknu to.
Skvělé.
Sakra, DJ.
Jak je? Jsem tu.
Páni. To vůbec není divné. Můžete jít za nimi.
Dobře. Pojďme na to.
Dobře.
- Zdravím, jsem Melanie. - Zdravím. Paul, těší mě.
- Zdravím. Michele. - Zdravím. Paul, těší mě.
Amyina bar micva
- Parádní mikina. Je šik. - Děkuji.
Děkuji. Je to Balenci-oncé.
A ta ledvinka.
Díky. Už není jen na ledviny.
Těšíme se na váš investiční návrh.
- Dáme se do toho, co říkáte? - Sjedem to.
- Doře. - Fajn.
Dobře.
Pardon.
Ahoj, všichni. Chci vám všem představit Paula Bakera.
Ahoj, všichni.
Díky… Moc děkuji, že jste mě pozvali a že…
Jen si… Pardon. Je to tu dost formální.
Omáčky. Chci tu mluvit o omáčkách.
„Miliardové odvětví.
Studie ukazují, že prodej omáček
od roku 2000 vzrostl o více než 150 %…“
Děje se něco?
Omlouvám se. Tohle… to nejsem já.
Udělám to jinak.
Budu k vám upřímný.
Jsem kuchař. Mám snídaňovou restauraci.
A vymyslel jsem takovou omáčku.
A jako zázrakem je pálivá, sladká i slaná najednou
podle toho, na co si ji dáte.
Dáte si ji na wafle a bude sladká.
Dáte si ji na chimichangas a bude, ano správně, slaná.
- Takže kolik je 15krát 7? - Proč to mám vědět?
Jak jsi mohl dostat F z počítačových věd?
Prostě to nechápu.
Proč? Protože všichni Indové musí být geniální?
Nebo černoši musí umět tancovat? Víme, že to tak není.
Víš co? Zoey!
Ukaž jim, jak vypadá černoška, co nemá rytmus.
Ahoj, rodino. Mám parádní zprávu.
- Proč máš moji mikinu? - A mý džíny?
- A moji ledvinku? - To jsou mý boty?
Svým způsobem je to fakt stylový.
Díky, synu.
Podívej se, drahoušku.
Co je to…
To jsou peníze na založení naší omáčkové firmy.
- Tys je přesvědčil? - No, ne.
Půlka těch investorů řekla, že „v tohle nemají vůbec důvěru“,
ale podle Melanie a Michele je to slibný, tak mi daly tenhle šek, abych to rozjel.
- Jsme bohatí. - Páni.
Daly ti tolik peněz jen na rozjezd?
Ne, nejenom. Taky bonus za podpis
a vykoupení názvu firmy a všech práv ke značce, ale…
Takže jsme bohatí zaprodanci?
Ne, ani bohatí, ani zaprodanci. Takhle se podniká.
Ale značka jsme my.
Jméno firmy je doslova naše jméno. Jak to bude fungovat?
Pokud si změníme jména, chci místo S znak dolaru.
Nezměníme si jména, dobře?
Jen nám to pomůže zaplatit spoustu účtů a snad sehnat dům s funkční sušičkou.
Jo!
Pokud máma souhlasí, v Calabasas je pár, které vypadají dobře.
- Co? - Calabasas? Bieberova země?
Bude ze mě panička?
Tak nóbl to není, ale našel jsem uzavřenou čtvrť,
kde je velký dům s pokoji pro každého.
Takže každý bude mít svůj pokoj?
- Hurá! - Hurá!
Dvojčata se musí dělit…
Fuj!
…ale je tam skvělý bazén!
- Hurá! - Hurá!
Jo!
- Co škola? - O to jde.
Můžeme vás zapsat na soukromou školu.
- Přípravka na výšku, menší třídy. - Hej.
Vypadám jako studijní typ?
Kámo, nevadí mi být ostuda. Nechci opustit kámoše.
A co moje stipendium na USC?
Dejo, sezóna sotva začala.
Pokud se pro to s mámou rozhodneme, nastoupíš k jinému skvělému týmu.
Nechci jiný tým. Jiný tým je na prd.
- To celé je na prd. - Souhlas!
Dejo, uklidni se, dobře? Ještě jsme se nerozhodli.
Takže…
Buď trochu otevřená. Pro rodinu to může být skvělé.
Co ty? Myslíš, že je to na prd?
Prosím, sundej si moji ledvinku.
Zamkla se v pokoji a nemluví ani se mnou.
To ji přejde.
Důležité je, že se shodneme my dva.
Neshodneme se.
- Tohle je hrozný nápad. - O čem to mluvíš?
Říkalas, že to může být fajn.
Jo, je důležité být před dětmi jednotní.
Ale ne, je to šílenost.
Ty peníze potřebujeme na rozjezd firmy, ne na dům.
Poslouchej, zlato. Trochu jsem počítal
a myslím, že díky tomu bonusu můžeme složit zálohu.
Je to velký risk.
Pokud se něco nepovede, nebudeme na vyšší hypotéku mít.
A vážně, Calabasas? Hodí se k nám Calabasas?
Já vím, není to ideální,
ale jen tam si můžeme dovolit dost velký dům.
Už věky toužíme po větším prostoru.
Sama jsi to dneska říkala.
Pravda.
Prosím, věř mi.
Konečně jsem v pozici,
kdy můžu dát dětem něco, co opravdu potřebují.
A ne hlouposti jako módní sluchátka nebo lesklé boty.
Chci dát své manželce velkou šatnu.
Děkuju. Vážím si toho.
Ale tvá žena velkou šatnu měla a odešla od ní.
Já v tom slyším, že ty chceš velkou šatnu.
To tedy chci.
To vidím.
- Páni. - Krása.
Páni, koukejte. To je ale brána. A jak dlouhý je ten vjezd.
To je nevkus.
Pejsek!
Tenhle je hustej.
Proč nejsme bohatí už dávno?
Kde to jsme?
Panejo. Není to úžasné?
Jo. Vypadá to tu jako v ráji. Pro tamtoho chlapíka.
Zdravím, sousede!
NA PRODEJ
- My jsme tenhle dům koupili? - Ne, jen se díváme.
Tak to je teď náš dům?
Ne, kamaráde. Nikdo nic nekoupil.
Takže ho vlastníme?
Kamaráde.
Vítejte.
Paráda!
- Opatrně! - Točité schody!
- Líbí se mi tu! Je to nádhera! - Propána.
Ty lustry jsou bombový.
- Vážně? Vám se to líbí? - Hej.
Venku je jezírko! A basketbalové hřiště!
Vážně?
Chci pokoj nahoře!
- Podívej, výtah. - No ne, můj vlastní výtah?
Co říkáš? Podívej se na tohle. Vydrž.
Páni.
- Fajn, uznávám, tohle je nádhera. - Jo.
- Musíme prodat hodně omáčky. - Prodáme.
Jo! Mami, tati, tohle je parádní dům.
- Já… - Jo.
Máme vlastní fontánu!
Nelezte do ní!
Jsem v pohodě!
Neteče mu krev? Koukni na tu kuchyň.
Tady je.
Páni. „Paulova pálivá, sladká a slaná.“ To zní výtečně.
- Tati, to jsi ty. - A tvoje omáčka.
Cože? To je šílené. Čí jsou tohle děti?
Tati, jsme tvoje děti.
V uličce dva jsou ztracené děti. Útočí na můj vozík.
- Vypouštím prcky! - Hurá!
- Jsme tady. - Nechceš čůrat?
Je tu tolik trávy!
Tohle je celé naše.
Ahoj, noví sousedi, jsme Bakerovi.
Stavte se kdykoli. Plovacích nudlí je dost.
Zdravím, madam. Vítejte.
Děkuji. Dobrý den.
Jen ať víte, máme tu přísná pravidla ohledně hluku.
Žádná hlasitá hudba po desáté.
Dobrá.
Mám otázku.
Říkáte o tomhle pravidle okamžitě všem novým majitelům domů?
Nebo jen nám?
Sova jsme dorazili.
Všechno v pořádku?
Ano, pane.
- Nechtěl jsem vás urazit. - To jste asi neměl říkat nic urážlivého.
Omlouvám se, madam.
Přeju hezký den.
To byla fakt zábava.
Co je tohle?
První noc ve velkém domě. Myslel jsem, že to oslavíme.
Co takhle pálivé křupky a trochu Cîrocu?
Hele, co pro tebe mám. Vydrž.
- Cîroc s francouzskou vanilkou. - Já myslel, že už ho nedělají.
A to by mě mělo zastavit?
To chce spodní prádlo.
Dobrá. Víš, které mám nejradši. Víš které.
Dort.
Ne. Co tady děláte?
Bojíme se.
Volali jsme vás, ale neslyšeli jste.
Ne. Dejte toho psa dolů.
- Ne, prosím… - Křupky!
Ty nejsou pro vás a to není pro vás.
- Hezké. - Růže.
Ne, prosím, nechte ty…
- Bolí nás bříška. - Jak vás oba můžou bolet bříška?
Jsme dvojčata. Víš, jak to funguje.
- Pojďte sem. - Ne, nebudeme tu…
Růžové lístky!
Ahoj, lidi.
- No tak. - Hej, DJ!
Jen to vezmu.
Přišels právě včas na odchod.
- Díky. - Hele, potřebuju heslo na wi-fi,
ale ne na to, abych hledal masturbující vysokoškolačky.
Ne, proto jsem ti to heslo nedal.
No tak! To heslo!
- Ne. Nedám ho ani jednomu. - Prosím.
Jo, budem koukat na film!
- Ne, nebudeme. - Jo!
Co se tu děje?
Vážně se díváte na film beze mě?
- Ne! - Jo!
- Ne, všichni pryč! - Pardon.
Kam si myslíš, že lezeš? Slez ze mě! Fajn.
Fajn, ne. Hafane!
Hafane, ne! Dej mi… No tak, Hafane!
Co se to tu… Pane můj…
Pusť to. Pusť maminčin přehoz!
To je mámin obličej!
Ona mi je dala!
- Ona mi je koupila! - Nelži!
- Jsou od ní.
Už jsem vám vyprávěl, jak jsme s maminkou rozhodli, že vás budeme mít tucet?
Šest kluků, šest holčiček. Sepsali jsme k tomu memorandum.
Cože?
Ahoj, lidi. Jsme Bakerovi.
Na co zíráte?
Je krásně, zlato. Jdeš do vody?
Teď ne. Cítím se trochu nepříjemně.
Rozhlídni se. Všichni zírají, jako bychom byli divní.
Jistěže zírají. Jsme divní. Koukni na naše děti. Jsou to podivíni.
Lidi, není tu žádný signál.
Hej, Ello!
Tu máš!
Ne, můj telefon! Panebože!
Luca a Luna si to užívají.
V deblu bychom byli neporazitelní.
Zarezervuju kurt.
Mám pocit, že sem nepatříme.
Jistěže patříme.
Ty sem patříš. Ty patříš kamkoliv.
Ale nech toho.
Ty toho nech.
Zlato, věř nebo ne,
já nesdílím tvůj privilegovaný pocit, že někam přijdu
- a automaticky zapadnu. - Ten pocit nemám.
- Vážně? - Jo.
- Dej jeden příklad, kdy jsi nezapadal. - Fakt? Co tehdy, když mě tvůj táta vzal
do holičství v Inglewood a udělali mi trvalou?
Dobře. Nebo když na mě v kostele tvý mámy všichni pořád zírali?
Jo, pobíhals tam jako šílenec.
Nemůžu za to, posedl mě Duch svatý.
Prodávali zákusky.
Tak jo, fajn.
Párkrát jsi měl pocit, že nezapadáš.
Já se tak cítím pořád.
Tohle je náš domov. Budou si na nás muset zvyknout.
Víš co? Jdu do bazénu,
protože se sakra budu cítit doma, když jsem doma.
Bomba!
- Jo, Paule! - Fajn.
- Dobrý. - Desítka.
Zdravím. Chtěla jsem vás přivítat v naší čtvrti.
Obvykle nosím dárek, ale chtěla jsem aspoň pozdravit.
Takže, ahoj. Jsem Tricia.
- Zdravím, jsem Zoey. Těší mě. - Mě taky.
- Sedněte si. - Dobře.
Páni, máte odvahu
nechat svoje děti pozvat tolik kamarádů. Já nejvýš dva.
Ale ne, všechny jsou naše.
Tak jo.
No, já mám tři, takže vím, jaké to je mít napilno.
Jo, občas své tři děti nevidím celé dny.
Bože, tohle musím vzít. Volá mi švagrová.
Rachel.
Paule!
Paule, musíš vylézt z vody.
- Co? - Pojď sem.
- Co je? - Tvoje sestra je zas na odvykačce.
Proč máme krizovou rodinnou schůzi?
Jde o tohle.
Teta Rachel musí na chvíli odjet
na speciální výlet.
A mezitím, hádejte co!
Bude u nás bydlet bratránek Seth.
- Zlodějíček Seth? - Nemá být v pasťáku?
A nepropadl už tak čtyřikrát?
Jsme snad přestupní stanice?
- My nejsme stanice. - Bez diskuze.
Neptám se, oznamuju vám to. V rodině si kryjeme záda, ano?
Až zítra přijede,
budete se k němu všichni chovat jako k rodině. Chápete?
- Chápu. - Chápu.
- To byli dva lidi. Trochu nadšení! - Chápeme!
Teď jako když se na něj moc těšíte. Chápete?
Chápeme!
Teď chci slyšet „amen“!
Tati, nepřeháněj to.
Dobrá, tak pojď dál.
- Vítej! - No kruci!
Jo, pár věcí se od našeho posledního setkání změnilo.
Ale buď tady jako doma.
A všichni se na tebe moc těší.
Jo.
- Kde jsou všichni? - Nevím. Něco mají.
Ale my vám říkali, že přijede Seth.
Taky jste říkali, že má být jako rodina, takže…
Reshi, můžeš Sethovi ukázat svůj pokoj,
když teď budete spolubydlící.
Jasně. Promiň.
Co ten výraz?
Koukni na ten úsměv. Budete kámoši.
Je nadšený.
Pojď, spolubydlo.
Určitě si brzy vymyslíte tajný pozdrav.
To dělat nebudu.
Fajn, tady budeš spát, než si odkroutíš svý.
Ne!
Ne, playboyi. Zelenáči nespí na horní palandě.
Máme tu hierarchii. Večeři vydávají kolem sedmý.
O víkendech máme šichty v kuchyni. Cvičit můžeš venku na dvoře.
- Cože? - A tady…
…se odehrává veškerá akce.
Měl by ses napojit na nějakou partu, kvůli ochraně.
Tam máš ženský. Tam doživotně trestaný.
Tahle už sedí 18 let.
Malí jsou slabí. S těma nechceš nic mít.
Neochráněj tě.
Hej, bratránku Sethe!
Co tu děláte, kluci?
Však víš, ukazuju novýmu, co a jak,
aby uměl přežít v lochu.
Koukals zas na Locked Up?
Na MSNBC možná byl a možná nebyl 48hodinový maraton.
Nech mě bejt, kámo.
Hej, Sethe?
Ahoj, kamaráde. Tady máš pozdní snídani.
Nemám moc hlad.
Tak jo, já ti to nechám tady.
Kdyby sis to rozmyslel.
Hele, vím, že přizpůsobit se novému prostředí může být těžké.
Chci, abys tu byl doma.
Já domov mám. V mý starý čtvrti s mýma kámošema.
Jo, já vím.
A určitě jsou to super kluci.
Ale já tvé mámě slíbil, že se o tebe postarám.
Jsem tady, kdybys sis chtěl o něčem promluvit.
Tak jo.
Nechám tě být.
Vybalovat.
- Tati! - Co je?
- Tati! - Co se stalo?
Bylo lepší, když jste měli ložnici vedle nás.
Teď je moc daleko.
Už k vám nemůžeme do postele a neslyšíme vás skrz zeď.
Přesně tak.
Takže z vás nevyrostou děsiví chlapíci s podivnými problémy.
- To se může stát? - Ne.
Jakmile dospějete, vaše problémy se hned rozplynou.
Můžeš nám aspoň přečíst pohádku? Prosím.
Dobře. Kterou?
- Všechny. - Všechny.
Cítím se podvedeně.
- To dáme. - Zlato.
Máme teď více koupelen, není třeba tolik času na přípravu.
Ale je to jejich první školní den.
No tak. Ještě deset minut. Lehni si ke mně.
Tak jo.
- Kate, co je? Jsi v pohodě? - Jo. Ta nová kuchyně je boží.
Kde jsou všichni? Nemůžeme první den přijít pozdě.
- Co je? - Nová škola začíná později.
Ale ne.
Nová střední ano, ale základka začíná dřív.
Musíme vypadnout do deseti minut.
Máme deset minut. Poplach!
- Poplach, zlato! Kde mám papuče? - Nevím!
Nepotřebuju je. Jdeme!
- Pojďme! Ven! - Děláme!
- Tati! - Hej!
Spěcháme!
Zoey!
Potřebuju svoji botu!
Ne! Hej, ne!
Ne!
- Díky! - Jasný.
Děkuju.
- Pro tebe. - Díky moc.
Málem jsem ti dala klíče.
Díky.
- Díky. - Hotovo.
- Dobrá, poslední. - Harley.
- Hej! - Jo! Můžem mít zpoždění každý den!
- Klíče. - Klíče.
Mám pocit, že tu bylo pár dětí navíc.
- Já některé nepoznal. - Začínat později je supr. Taková pohoda.
Jo, úplná pohoda.
Fajn, ať to máme za sebou.
Dobrá, Dej, než půjdeš, chci ti dát maličkost,
která ti snad první den zpříjemní.
- Vážně? - Jo.
Děláte si srandu?
- Paráda. Máme svý auto. - Zadrž.
- Ty máš svý auto? - Správně.
A dovolíš mi se svézt.
Tak jo.
Mami, moc děkuju.
Musím říct, že to byl skvělý pocit.
Zvládlas to.
Dobře, pomalu a opatrně.
To jsem nemyslel!
Ta škola je nádherná.
A ty uniformy jsou sladký.
Dostanu spoustu lajků.
Kouká se na mě ten kluk?
- Rozhodně tě okukuje. - Co mám dělat, když za mnou přijde?
Hele, neboj.
Jsme sestry. Když něco nevyjde, víš, že ti kryju záda.
Neznáme se?
Počkej, nehrála jsi za Wildcats?
Kdo to chce vědět?
Nenahrála jsi minulý měsíc proti Fairfaxu asi tak 30 bodů?
Přesně to bylo 37.
Jo, a já jsem její ségra, takže taky budu dost důležitá.
Asi hledáte registrační budovu.
Můžu vás tam zavést.
Ne, v pohodě. Jsem velká holka, umím si najít svoji třídu.
Jo, já to taky umím.
Tak jo, fajn. To vůbec není ponižující.
Dejo.
Dejo!
Je roztomilej.
Co?
- Hareshi, pojďme! - Snažím se.
- Kam vlastně jdeme? - Ahoj, jste určitě noví. Dylan.
- Čau. DJ. - Harley.
Chceš pomoct najít třídu?
Ano, prosím. Jsem slabá a bezmocná.
- Čau! - To bylo ledový.
Já myslel, protože jsi nová.
Můžeš pomoct mně.
- Dobře. - Jo.
- Hej, počkejte. - Hele, dávej bacha.
- Neomluvíš se? - Nebo neumíš anglicky?
Jsem z Echo Park, idioti!
OZVĚTE SE, I KDYŽ MÁTE STRACH AŤ SE VŠICHNI CÍTÍ VÍTANÍ
Tak jo, nějaké další zajímavosti z prvního dne?
Já se učila o šestém vyhynutí.
Když vymřou včely, zemřeme všichni.
- Deja potkala kluka. - Mlč.
Kdo chce snídaňovou svačinku na oslavu?
Donutový dort!
Donutový dort! Jupí!
Neměli bychom počkat na mámu?
- Miluje donutový dort. - Ahoj! Neslyšela jsem vás přijít.
Jak jste se měli?
- Reshi? - Víš, jak to mám.
Pár nových kámošů a pár sledujících na instáči.
- Super oblíbený. - Jsi tu celou dobu?
- Jo. Rozhodně jsem nespala v tvý posteli. - Bože, dej mi sílu.
- Ahoj. - Ahoj.
Dobré ráno. Paule, zlato, podívej, kdo přišel.
- Ahoj, dámy. - Ahoj.
Co vás přivádí? Budu hádat.
Chcete obědo-snídani. Bílkovou enchiladu.
Vlastně jsme chtěly probrat omáčku.
Moje oblíbené téma. Pojďte, mám volný box.
Jdeš s námi?
Zvládnu to.
Díky, Deeji.
Ahoj.
Zdravím. Vítejte u nás.
A ano, jsem dítě.
Co se děje?
Dělaly jsme menší průzkum
a zjistily jsme, že v posledních měsících
tvoje omáčka úplně mizí z regálů. Tržby se za minulý týden zdvojnásobily.
- Zdvojnásobily. - To je fajn.
Ne, víc než fajn.
Říkáme si, co bys dokázal, mít skutečné peníze.
Co přesně navrhujete?
Navrhujeme expandovat.
Chceme, aby vaše restaurace byla větší než IHOP.
Uděláme z Baker's franšízu.
Páni.
No páni.
Mám husí kůži.
Jo, já taky něco mám.
Nashle.
- Ahoj. - Dobrá, jeďte opatrně.
Co na to říkáš?
Říkám, že je to vzrušující myšlenka.
Ale nevím, jestli to my potřebujeme.
Omáčce se daří skvěle, koupili jsme dům…
Ale to je jen začátek.
Může to být všechno, o čem jsme snili.
Já nevím.
Nashle. Díky za návštěvu.
Co vůbec o zakládání franšíz víme?
Nic. Ale co já věděl o restauracích?
Tohle je jiné. Bude to obrovská změna.
- Změna je dobrá. - Vážně?
- Zdravím, vítejte. - Dobrý.
Když Doma draftovali do ligy, slíbil, že se nic nezmění.
Ale změnilo. Věděla jsem, že bude hodně cestovat,
ale pak začal kývat úplně na všechno.
A mezi všemi propagacemi a vystoupeními jako by vůbec nebyl doma.
A když ano, byl unavený na to, aby byl s námi.
Já vím, že to zvládnu.
Ale bez tvé podpory to dělat nebudu.
Nejdůležitější pro mě je, že se my dva shodneme.
- Tak pojďme do toho! - Vážně?
Vážně!
- Chci zmrzlinu. - Kde je Deja?
- Já nevím. - Ten jogurt je dobrý, že?
Naši ubytovali někoho dalšího?
To je Deja, kámo!
Deja je holka?
Jasný.
Ty jsi nalíčená?
O nic nejde. Po škole je sraz fanoušků, tak jsem se vyfikla.
Kde máš zbytek sukně?
- To je Chris. Musím jít. - Počkej! Odkdy je Chris součástí…
Panebože.
Co?
Netušila jsem, co pod tím pytlovitým oblečením je.
Moje dítko je ženská.
- Ženská jako z Drakeových videoklipů. - Vtipný.
A dost. Žádná z vás nikdy nebude randit.
- To je sexistický. - Máš pravdu.
Nikdo z vás nebude randit.
Fuj!
Kdo je ta mrška se zadkem Kardashianky?
Tvoje ségra.
Nemáš koukat po zadcích.
Sorry, bin Ládine, nemáme místo.
Kámo, jsem Ind, ne Saúd.
Když už urážíš na základě rasy, aspoň to dělej správně.
Můžem se smát tvým odrbaným Nike?
Vypadni, kámo.
Určitě neviděla, jak jsi zpanikařil a otočil se.
- Neviděla? - Ne.
- Já vám říkala, že na mě čumí. - Já vím.
A teď si myslí, že jsi stalker.
Sklapni.
Dobrou. Běž brzy spát, ano?
- Hej, Paule? - Jo?
Máš minutku?
Jasně.
Co se děje?
Takže…
- Víš, že mi za pár měsíců bude 14. - Jo.
A nevím nic o holkách.
Tak mě napadlo, jestli bychom si my dva o tom nemohli popovídat.
Myslím, že asi bude lepší
tohle probrat s tvým tátou.
Ani náhodou. S tátou nemám nic společnýho.
Mám pocit, že my dva si rozumíme mnohem hlouběji.
DJ, to je milý.
On je super úspěšný, krásný sportovec,
který zvládne všechno.
Ty jsi úplný opak.
Jsi obyčejný chlap jako já, s průměrným vzhledem a tělem.
Páni. Dobře, začíná to trošku bolet.
Je tu jedna holka, Talia.
Je vážně hezká.
Počkej, dej mi chvilku.
Podle mě holku nejlíp zaujmeš, když zjistíš, co má ráda,
a použiješ to na prolomení ledů, aby ses k ní dostal blíž.
Jo, to dává smysl.
- Díky, že jsi tak průměrný a sympatický. - Vždycky tu pro tebe budu obyčejný.
- Táta dal Setha k pokladně. - No a?
Je to trapný. Tak průhledný.
Jak to myslíš?
Klasický tah pro budování důvěry.
Dává mu větší zodpovědnost, aby se cítil jistěji a méně naštvaně
a méně nakloněný tomu, aby nás v noci zapíchl.
Spí se mnou v pokoji.
Spi lehce, kámo.
Zlato. To byly Melanie a Michele.
Příští víkend máme jet obhlídnout místa pro restaurace.
- Cože? Páni! To je vzrušující. - Jo.
Počkej, příští víkend?
To je Dejin první zápas.
Jasně. Řeknu jim, že ne.
- Ne, běž. Jeď beze mě. V pohodě. - Bez tebe nepojedu.
Je to jedna cesta. Přijdou další. V pohodě.
- Bez tebe to nebude zábava. - To nebude.
Hej, zadrž. Potřebuju s tebou probrat pokladnu.
- Já byl… - Jo.
jsem ohromený, jak tuhle novou zodpovědnost zvládáš.
- Vážně? - Jo.
Gratuluju, získal sis stálou práci.
A tady máš malou odměnu za tvou tvrdou práci.
- Díky. - Dobrá práce.
Sethe…
jsem na tebe vážně hrdá.
Díky, Zoey.
Zvládnete to tu beze mě, že?
Jo! Jedeš do San Francisca, ne do války.
Máme na pomocnou sílu, kdybys potřebovala.
- Běž. Jsem v pohodě. - Dobře. Miluju tě.
- Já taky. - Ahoj.
- Dobré ráno, pane. - Dobré.
Mám tě.
Kam si myslíte, že s tímhle jdete?
- Máme přece hrací schůzku. - To si nemůžete vzít.
Jsou to jenom hračky.
Tys nám řekla, ať si je koupíme, a naučila nás střílet.
Jo, je s nima velká sranda, ale můžete je používat jen v domě.
Jasný? Venku nikdy. Není to bezpečné.
Ale hlavu vzhůru.
Slibuju, že tam bude spousta jiných zábavných věcí.
- Jsi mrtvej! - Mám tě.
Kluci, existují i jiné zábavné hry.
Nech nás prožít si naše pocity.
Jo.
Dobře.
Moje děcka už mě nemusejí.
Moje mě nikdy nemusely.
- Ahoj, Anne. - Ahoj, Trish.
Páni.
Ti jsou tak roztomilí.
Děkuju.
Jak dlouho už děláte chůvu?
Anne, tohle je Zoey.
Je nová maminka do skupiny.
Překvapení!
- Zas se mi to stalo. - „Zas.“
Moc se omlouvám. Proboha.
Neměla jsem tušení. Neviděla jsem vás v žádné mateřské skupině.
Ne, to je v pořádku. Víte co? Byl to jen omyl.
Jsem Anne Vaughnová. Zdravím, Zo.
„Ey.“ Jo.
Těší mě. Taky jsem adoptovala.
To jsou moje děti, Ming a Kenny.
Tak jo.
No, já jsem Zoey.
A to jsou moje smíšené děti, Bronx a Bailey,
které jsem počala se svým manželem
a pak je porodila ze své vlastní dělohy.
Tak jo. Bodlo by mi víno, Trish.
- Jo, to nám všem. - Nechci, aby to bylo trapné,
ale je to frustrující.
Lidi mají ohledně mých dětí tolik předsudků.
Jako že nejsou moje, že jich je moc,
nebo že jsou moc divoké.
Mami!
Běží po cyklostezce zatoulaný rotvajler?
Co se to děje? Čí to jsou děti?
Koukněte, kolik je. Půl na víno!
Počkej!
Víš, že tyhle sandálky nejsou na běhání!
No tak!
ŠÉFKUCHAŘ BAKER
Zdravím, jsem šéfkuchař Baker.
PŘÍPRAVNÁ ŠKOLA CALABASAS DOMOV HORNETS
HORNETS 19 – HOSTÉ 37
Mami, kdy bude hrát Deja?
Já nevím, zlatíčko.
MÁME rádi DEJU
- Ahoj, jak je? - Chrisi!
- Paní Bakerová. - Jak se máš?
Pane Claytone. Páni. Taky fandíte Deji?
- Jasně. - Rád vás poznávám.
„Taky?“
Kdo to sakra je?
No, rozhodně to není Dejin přítel,
o kterém ti nesmíme říct.
Dome, nasadil ji.
Hej! Do toho, Dejo!
Pojď, zlato! Pojď, Dej!
Ty ne, Claytonová. Baronová, pojď.
Promiň.
Co?
Baronová? Viděl jsem ji trénovat a je hrozná.
Kdo by ji bral, když má Claytonovou?
TĚLOCVIČNA BARONOVÝCH
Doufám, že USC dává stipendia za sezení na lavičce.
Hej, kam jdete?
Bojíme se.
Máme pod postelí příšeru.
- Zkoušeli jste sprej na příšery? - Co to je?
- Vy neznáte sprej na příšery? - Ne.
Vždycky zabere. Pojďte. Ukážu vám, jak ho udělat.
A vystřelí jim pak oči a všude vystříkne krev?
Jasně. Krev, vnitřnosti. Všechno.
- Hustý. - Hustý.
Hej, jak je Deji?
Má trošku pochroumané ego, ale přežije to.
Proč se se mnou nebaví?
Protože je náladová puberťačka a ty její protivná máma.
Máma jí vždycky zalepí bebí a byla s ní v zákopech každý den.
Jo, ale máma není sportovec.
Máma neví, jaké je nechat na hřišti krev, pot a slzy,
a odcházet jen s bolavými svaly a zlomeným srdcem.
Nech to tentokrát na tátovi.
Dobře.
A nemusíš si říkat „táta“, když tu nejsou žádné děti.
Rozumím. Táta slyší.
Tak co na to říkáš?
Mohlo by to fungovat,
ale jen pokud to všechno vytrháme a spálíme.
- To zní, že musíme hledat dál. - Jo.
A mezitím probereme menu.
Jo! Zoey sepsala seznam všech lokálních dodavatelů.
- Lokálních? - Jo.
Zákazníci to milují a je to dobré pro ekologické farmáře.
Hele, milujeme farmáře.
- Je s nimi sranda. - Jo, velká.
Ale kvůli výdajům musíme použít větší dodavatele.
Velké výdaje.
- Vážně? - Ale pusťme se do toho.
- Jo, když to bude dávat smysl, jsme pro. - Tak jo, skvěle. Můžeme jít?
- Jo. - Páchne tu smutek.
- Jasně. - A myší bobky.
Zo, pořád nechápu, že máš deset dětí a žádnou chůvu.
Počkej, máš deset dětí? Dobrovolně?
Technicky vzato nejsou všechny moje.
Tři jsou z Paulova prvního manželství.
A vzali jsme si Paulova synovce, který měl nějaké problémy.
Znáte to, bitky a gangy a…
Ale ne, to je hrozné.
A vy jste ho vzali sem, do naší bezpečné, bohaté, uzavřené komunity?
To bylo vážně ohleduplné.
Přijďte někdy s Paulem na večeři.
Bože, to by bylo skvělé. Až se vrátí.
Od té doby, co začal s tou franšízou, je pořád pryč.
Právě teď hledá prostory pro restaurace v San Franciscu.
Takhle je to vždycky.
Táta si letí pryč a máma sedí doma s dětmi.
- Ano. Souhlasím. - Já jsem překvapivě s dětmi ráda.
- Já taky. - Já taky. Jo.
To je vtipné. „Já taky.“
Jste legrační.
Haló? Je tu někdo?
Tati!
Co jsi nám přivezl?
Přivezl? Já myslel, že dárek je, že jsem zase doma.
- Fuj! - Fuj!
Fuj na vás. Ale ne. Já zapomněl všechny dárky.
Nevím, proč myslíte, že jsem vám něco přivezl.
Nevím, co v tom je.
Kdo to sem dal? Dres Warriors!
Díky, Paule!
- Lego Golden Gate. - Hej, díky.
- Čepice s Alcatrazem. - Hustý, díky.
Mikina s Tupacem.
- Paráda. - Pro koho je asi tohle? Obal na iPhone.
- Dík. - Ponožky 49ers.
- Dostaneme něco? - Supr.
Třeba kšiltku nebo něco?
Ale ne, co to je? Už tu mám jen své oblečení.
Je mi líto, děcka.
- Jsme tvý nejlepší děti! - Jo.
To je fakt. Jste nejlepší.
Podívám se… Hotelové čokoládky a mýdlo!
- Jupí! - Jupí!
Sladkosti!
Mýdlo!
- Díky, tati. Díky! - Dík, tati.
- Milujou mýdlo. - Nevím proč. Nepoužívají ho.
Dobře vy, pane Bakere.
A samozřejmě jsem se nemohl vrátit bez suvenýru pro mamku.
Cože?
Zlato.
To je nádhera.
To jsi nemusel. Mám ráda svůj prsten.
Já vím, ale už to chci udělat dlouho a konečně si to můžu dovolit.
Tenhle jsem ti měl koupit před 10 lety.
Vážně?
Tak tedy pryč se starým a sem s blýskavým.
- Líbí? - Moc.
- Hej, kámo. - Co?
To je pro tebe.
Kámo, co je to?
Ať můžeš vyhodit ty křápy, kvůli kterým se ti posmívají.
Ne, kámo. Tys to nepochopil, víš.
S kámošema se takhle pošťuchujeme. Já…
Nech toho. Vážně.
Bude to nepříjemný nám oběma.
Já viděl, co se ve škole děje, a dobře to znám.
Mně se smáli v jednom kuse.
Mlč. Říkáš to, abych se cítil líp.
Hej, kámo. Myslím to vážně.
Podívej se na mě.
Byl jsem magor bez táty a s pošahanou mámou.
Otevři to.
Hej!
Kámo, ty boty jsou boží.
Nemůžu si je vzít. Kde jsi na ně vůbec vzal?
To neřeš.
Hlavně si ty blbečky drž od těla.
Já ti pomůžu.
Naučím tě, jak se bránit.
To beru.
Hele, víš co?
Melanie a Michele chtějí, abych se zaletěl podívat na další místa.
- Zase? Teď ses vrátil. - Taky jsem to nečekal.
Prý je důležité to dořešit.
- Měli jsme to řešit zítra při hovoru. - Jo, asi mají zítra spoustu schůzek.
Tak jsme to nakonec probrali teď.
- Proč jsi pro mě nepřišel? - Koupala jsi dvojčata.
A tys neřekl, že na mě mají počkat?
Začaly mluvit a bylo to vzrušující…
Zlato, můžu ti ukázat, co jsme řešili? Je to fakt vzrušující.
Hele, podívej se. Počkej. Koukej na to.
- Podívej se. - To je nádhera.
Tady by mohla být obří tabule.
A vypíšeme na ni všechny lokální dodavatele a farmáře.
S těmi lokálními dodavateli,
říkaly, že teď, když expandujeme, by to bylo drahé.
Zlato, tyhle osobní detaily dělají Bakerovy snídaně tím, čím jsou.
A to jméno je další věc.
Už prý existuje nějaká franšíza Bakerův snídaňový bufet nebo tak nějak
a bojí se, aby se naše značky nepletly.
- Takže měníme i jméno? - Ale nemáme se bát.
Bude to řešit velký marketingový tým.
Počkej, proč? Tys jim neřekl, že mám titul v marketingu?
- Já vymyslela Bakerovy snídaně. - Jo, to nebylo tak převratné.
Jenom mé jméno a co vařím.
Pokud vím, bylo to naše jméno a co my vaříme.
Tak jsem to nemyslel. Jenom…
Já jsem tvář firmy. Šéfkuchař.
Já ty bárbíny skoro neznám
a chápu, že jim na mém názoru nesejde,
ale nemůžu uvěřit, že se mě snažíš vyštípat i ty.
Nesnažím se tě vyštípat, zlato. Přísahám.
Skoro je neznám. Jen nechci vytvářet překážky.
Tak teď jsem překážka. Fajn.
No tak, tak jsem to nemyslel. Poslyš, Zoey, tohle je můj sen.
Jasně, tvůj sen. Já sny nemám.
Jdu spát,
ale nebudu snít.
- Hej! - Ježíš.
Můžou moje děcka zůstat u mě, když bude pryč? Pomůže to?
Díky za nabídku, ale ne.
Dvojčata je milujou, takže ne.
Jsme v pohodě.
- Můžu se nastěhovat sem. - Ne, v pohodě. Úplně v pohodě.
Ty to zvládáš. Co je k večeři?
Zvládám to.
Obamo, ne! To jsou moje hezké boty.
Máminy oblíbené ne!
Pusť to. No tak.
Čas jít do školy, kluci.
Dobré ránko, mami.
- Připraven! - Co tenhle outfit?
To je fuk.
Hurá!
Ahoj.
Ahoj. Moc rád tě slyším. Jak to tam jde?
Však víš, doma je binec, v restauraci rušno.
Prcci odcházeli do školy oblečení jako maniaci pět z těch pěti dní,
ale zítra aspoň budeš doma a pomůžeš mi dát to do pořádku.
Poslyš, možná to budeš muset ještě chvíli vydržet.
Chtějí, abych zůstal ještě týden.
Týden? A co DJova oslava narozenin?
Tu stihnu, zlato. Moc se omlouvám, nezlob se.
Musím dokončit tolik věcí.
Prosím, přijeď včas na oslavu.
Co?
- Zdravím, Zoey Bakerová. - Kate Bakerová.
Volali mi kvůli mému synovi Hareshovi.
Nevěděla jsem, že Haresh má dvě maminky.
Ano.
To ne. Nejsme partnerky.
To je mi líto.
Ani jsme nikdy nebyly.
- Ale život je dlouhý. - Ne tak.
- Roberte, díky Bohu… - Paní Bakerové, díky, že jste přišly.
- Není problém. Kde je Haresh? - Co se stalo?
O DVĚ HODINY DŘÍVE
Hej, Trente! Jsem proti šikaně!
- Co to… - Ty rasisto. Zabiju tebe i tvoji bábi.
Slez ze mě, vole! Pusť mě!
Klid. Varuju tě. Začni si s ním a máš problém se mnou.
Jo. A začni si s ním a máš problém se mnou.
Říkáte, že Haresh toho kluka napadl?
Můj Haresh?
Jsem překvapen stejně jako vy,
ale musím ho na týden suspendovat.
- Dobře, nahrávám. - Jsem volnej.
- Hrajete hry? - Řeklas, ať jdeme do pokoje.
Protože máte zaracha, ne si hrát.
Hele, není to jeho vina. Ti kluci…
Je mi fuk, čí je to vina.
Oba vás mohli z té školy vyrazit. Ty ovladače. Hned.
Táta odjede a všichni se najednou zblázníte.
- Kam jdeš? - Mám plány s Chrisem.
- Teď? - Večer.
Ani náhodou. Ne.
Kotě, máš úkoly a zítra trénink.
A potřebuju pomoct s tvými sourozenci, než se Paul vrátí.
A to bude kdy? Už tu vůbec nebývá.
Víš ty co? Vrať mi klíčky.
To vůbec není fér.
- Hej, když je nevyužije… - Ani nezačínej.
Můj život je noční můra.
Všichni se zbláznili.
Co na to říkáš?
Tomu nerozumím, měli jsme se koukat na nová místa.
Přece jsme se shodli, že tu smrdí myší bobky.
A proč jsou v menu obědové položky?
Markeťáci sesbírali data. Lidi milují polévky.
Pokud víme, snídaňové polévky nejsou.
Polévky můžou jíst v důchoďáku.
Já dělám snídaně. To je moje. Jsem snídaňář.
Přestaň být tak omezený. Už nejsi malý rodinný podnik.
Panebože! Synova oslava narozenin.
Moc se omlouvám, musím jít. Tohle skartujte.
- Počkej! - Snídaně!
Co?
Trish, máme hotovo. Roznesla jsem mozky a střeva.
Zoey, ten zombie motiv je boží. Ta zelená cukrová vata je geniální.
Díky. Netušila jsem, kolik to dá práce.
S Paulem jsme dětské oslavy plánovali spolu.
Nechápu, že ještě není doma.
Já vím. Ale měl by tu být brzy.
Ale musím jít nahoru.
DJ ani Deja nechtějí vylézt z pokoje.
To mi povídej.
Madison nevylezla z pokoje dva roky.
Když budete něco potřebovat, je tu Kate.
Ráda pomůže. Vlastně ani ne, takže si to užijte.
Není to hustý, že jsme oba v minulým životě byli ara?
- Totálně. - Není lítání úžasný?
Vy jste úžasná.
Koho zajímá nějaká debilní oslava?
Nikdo přece nechce chodit
s nádherným vzácným exotickým ptákem na rameni.
Já rozhodně ne.
Rozumím.
Že jo?
- To jsem si taky říkala, jo. - Ani náhodou.
Tak se těším.
DJ! Co děláš? Tvoje oslava začala před 15 minutami.
Musím mluvit s Paulem.
Zlato, nevím, kde je Paul, ale můžeš mluvit se mnou.
Jde o chlapský věci.
Tak jo. A co tvůj táta?
Ne! Rozhodně ne.
To nic. Udělám, co mi řekl Paul.
Hned budu dole. Slibuju.
- Pardon. - Pozor, prosím.
Let číslo 5543…
Pardon. Promiňte. Jdu pozdě.
Všichni cestující…
- Málem jsem to nestihl. - Promiňte.
Brána je zavřená. Už se nenastupuje.
Ale ne. Prosím, syn má narozeniny.
Musím to stihnout. Takhle rozkošný je.
Černý syn. Tak prosím.
Prosím odložte start.
- Vážně? - Ne, neodložím start.
Víte, dělám naprosto úžasnou omáčku.
Je pálivá, sladká i slaná a já vám slibuju,
že vás budu doživotně zásobit, když mě pustíte do letadla.
Co říkáte?
Pane!
Je pálivá, sladká, nebo slaná, podle toho, na co ji dáte.
Takovej rasista. „Chcete pálivou omáčku?“
Jasně že chci. Ale to neznamená, že se můžeš ptát.
NEBEZPEČÍ POZOR NA ZOMBIE
Ten suchý led je bomba.
- Skvělý detail. - Díky.
VŠE NEJLEPŠÍ, DJ
Kde je DJ? Madison ho hledala. Asi se zakoukala.
Netuším, co ho zdrželo.
Proboha.
Tys pozvala Anne?
Ne, nepozvala. Přišla mi proklít oslavu.
Ahoj. Tahle oslava je rozkošná.
Je to taková nostalgie, že ji neuvádí žádná celebrita.
Jako když jsme byli malí a rodiče jsme absolutně nezajímali.
Každopádně, dámy. Tohle je znepokojující.
V naší čtvrti proběhla série vloupání.
- To je hrozné. - Příšerné.
A tohle je pro oslavence.
Ráda bych se setkala s tvou rodinou. Kde máš synovce?
Počkat. Proč se ptáš?
Jen ze zvědavosti. A taky jen z čiré zvědavosti,
víš, kde byl včera večer v 21:32?
Vážně mi tu naznačuješ,
že můj synovec má něco do činění s těmi vloupáními?
Ne.
Jen jsem…
Sama jsi říkala,
že měl problémy, než sem přišel.
Jo, to neznamená, že je zločinec, Anne.
A chci, abys věděla, že naše rodina je čestná.
Dodržujeme zákony. Jsme pilíře společnosti.
To je jen taková fáze.
Rád se převlíká do kostýmů a dělá cosplay.
Ahoj, Talio. Jak je?
Ahoj, DJ.
Ale ne.
Zoey, už jsi našla ty svíčky?
Počkej.
Zoey, proč to s těmi svíčkami tak trvá? Chceme dort.
Stůjte. Další svíčky už nemám.
Zoey, máme problém.
Co se děje? Ty nejsi nahoře?
Ne, vyplížila se
- a strávila noc u svého přítele. - Co?
Já mám zaracha za bitku. Ty se odtud v životě nedostaneš.
Šel jsem se mrknout na trénink a nebyla tam.
Fajn. Venku máme oslavu. Probereme to potom.
Ne, probereme to hned.
- Tohle je tvoje chyba, Zoey. - Moje? Proč?
Jo, tvoje chyba.
A toho neschopnýho bělocha, co neumí vychovat mý černý děti.
Zníš jako šílenec.
A naše černé děti vychováváme dobře.
Sakra, rozmazal jsem si linky.
To ti připadá dobré?
Jo. Kouřové líčení zvládl skvěle.
- Paráda, zlato. - Dík.
Omlouvám se, že jdu pozdě. Neuvěříte, co se mi stalo.
Musel jsem si pronajmout letadlo. Páni, co to máš na sobě, DJ?
Řídím se tvou radou, jak na holky. A funguje to.
- Tys řekl mýmu synovi, ať je satanista? - Ne.
Řekl jsem mu, ať se zajímá o to, co zajímá dotyčnou holku.
Netušil jsem, že se jí líbí punkrockový Fonzie.
Proč vůbec řešíš s mým synem takové věci?
Protože mě zná líp než ty, tati.
Jakou barvu mám rád? Nebo kterého superhrdinu?
Řekni pět pravidel, jak přežít zombie apokalypsu. Teď.
Tak hele.
Nemusím umět zabít zombie, abych uměl vychovat svýho syna.
Nic z toho by se se mnou nestalo.
Vážně? Protože posledně ti to tak šlo.
Jo, jasně. Celý tenhle barák se vymknul kontrole.
Děcka se vám bijou, jsou vyloučené ze školy,
a tráví noci u nějakého kluka!
- Kdo strávil noc u kluka? - Deja.
Cože?
A odkdy nechodíš na tréninky?
- Co nehraju basket. Skončila jsem. - To nemůžeš. Tolik jsi pro to dřela.
No a? Stejně mě nenasadí, nezaplatili jsme tělocvičnu.
Ne. V sobotu na zápase budou hledači talentů z SC.
Nemůžeš toho prostě nechat. Rozumíš? Jde tu o tvůj život.
Jo, a basketbal je jen jeho část.
Bavil mě s mým týmem, ale stojí za prd s těma pitomýma snobkama
na tý pitomý snobský škole.
Nemůžeš skončit, protože nemáš ráda tým.
- Nemůžete mě přinutit. - Tohle je směšné.
Tady moje děti nezůstanou už ani minutu.
A zapomeňte na střídavou péči, budu chtít plnou.
Ty jsi směšný.
- S tebou žít nebudu! - Ale budeš.
A Dejo, ty v sobotu nastoupíš.
Jo, a pak půjdeš rovnou domů, máš zaracha.
- Ale jdeme s Chrisem… - Žádný Chris.
- To nemůžeš. - Ale můžu. Můžu?
- Můžeš. - Fajn, dělám to. Žádný Chris.
To není fér. Chris je jediná dobrá věc od toho stěhování. Nesnáším to tu.
My všichni. Najatý policajt sleduje mámu, kdykoli vyjde z domu.
Harleyinu vozíčku říkají ohyzdnost.
Bronx a Bailey strachem nemůžou usnout.
A Hareshe v jednom kuse šikanujou ve škole.
Hej! Já nějaký rány snesu, věř mi.
Já věřil, že jste šťastní.
Ne, ty jsi. A nás sis nevšiml, protože od doby, co jsme tady,
děláš svou debilní franšízu a nás jsi tu odkopl.
Páni. Já netušila, že máme dovolený takhle vybuchnout.
- Prošvihla jsem tolik příležitostí. - Dobrá. Deja nevybuchla, rozumíte?
Otevřeně mluví o svých pocitech.
Tak jsme vychovali vás všechny.
Jsem ráda, žes to řekla.
- Vážně? - Jo.
Jo, máma má pravdu.
Uklidněme se a pojďme slavit.
- Hele, já… - Dome, prosím. Pro DJ.
Tak jdeme.
- Pojďme. - Všichni… Hej, Reshi!
- Ty máš zaracha. - Tati.
Ta Deja byla tak drzá, co?
Zlato, teď jsi říkal, že jsi rád, že to řekla.
Protože se snažím, abychom byli jednotní.
Má vůbec tušení, jak moc se snažím, aby to fungovalo?
Paule, musíš se s tím smířit.
Nebude to fungovat, protože to nefunguje.
Tahle čtvrť, jejich školy, franšíza. Nic z toho není pro nás správné.
Proč mi to říkáš až teď?
Protože jsem na tebe byla hrdá a bylo vzrušující sledovat tě,
jak s tou omáčkou míříš ke hvězdám.
A prostě jsem se dala strhnout těmi „většími a lepšími“ věcmi.
Samozřejmě chci pro naše děti víc.
Ale pojďme to udělat po svém, jako vždy.
No tedy.
Byl jsem tak moc pryč, že jsem fakt netušil, jak jste nešťastní.
Nevím, asi jsem…
Snažil jsem se ti dokázat, že umím dát každému všechno, co chce.
Ty bárbíny mě tak strhly,
že mě skoro přinutily dělat obědy.
To je rouhání.
Ale máš pravdu. Cítím to, to nejsme my.
Tohle sídlo, soukromé školy, ten prsten.
Prsten náhodou ano.
Vrátil ses pro výslužku?
Ne, přišel jsem pro Deju a DJ.
Nepamatuješ si, co jsem řekl? Že je tu nenechám?
Myslím, že Deja se se mnou hádat nebude.
- Nesnáší to tu. - Je puberťačka, Dome.
Nesnáší všechno, co není po jejím.
A DJ se myslím vyjádřil dost jasně, že k tobě nechce.
No…
DJ neví, co je pro něho dobré.
Uvědomuješ si, že jsou to moje děti, že?
Jistě, ale při vší úctě jsou taky moje rodina.
Že nesdílíme stejnou krev
- nebo barvu kůže, neznamená… - Hele, brzdi.
Prosím, nesnižuj to na podobnou úroveň,
jako kdybychom měli stejně narozeniny nebo stejný hudební vkus,
protože nemáme.
Mluvíme tu o zkušenosti…
kterou nikdy nepochopíš.
Uvědomuješ si, že taky mám černé děti?
Poslyš, to, že sis vzal černošku
a máš s ní děti, neznamená, že víš,
jak zvládat všechno, co na ně život naloží.
Nemáš tušení, čím si za pár let bude muset projít DJ.
Vidím, co na něj nakládáš teď.
Neumíš přijmout, že je milý, trhlý šprt, co má rád Dračí doupě.
Jo. Tak ho vidíme my.
Ale, Paule, brzy se stane mužem,
kterého tenhle rasistický svět uvidí jako hrozbu,
ať udělá cokoliv.
Vážně si myslíš, že tohle nechápu?
Poslyš, Paule. Kámo…
Já se z malýho kluka z divoký čtvrti
v Chicagu stal třikrát nejcennějším hráčem ligy.
A stejně mě v každým městě pořád staví policajti.
Na to ho ty nepřipravíš.
Nemáš tušení, jaký to je. Jak se člověk cítí.
Jak je to děsivý.
Pokaždý.
Máš pravdu. Naprostou pravdu. Nikdy jsem to nezažil
a ani to nezažiju.
Respektuju všechno, co jsi řekl.
Ale jednu věc mám.
Mám s oběma tvými dětmi skvělý vztah,
protože jsem tady s nimi, v terénu.
A miluju je.
A ony mě.
A dělám naprosto všechno, co umím.
A já říkám, že to není dost.
Dobrou.
Než půjdeš spát, musíme ti něco říct.
- Cos to udělal? Kde mám prachy? - O čem to mluvíš?
Nehraj to. Víme, že kradeš.
Harley slyšela Calabasaský paničky mluvit o vloupáních
a víme, žes to byl ty. Přistižen!
Že ho nemáte rády, z něj nedělá viníka. Není to…
Ne, ale to, že tam měl 500 kilo, ano.
A neříkals, že ti koupil boty za 200 dolarů?
Ano…
A říkals, žes ho viděl krást z pokladny, ne?
Jsem vůl. Proč jsem si myslel, že vám na mně záleží?
Sethe, prosím…
- Prosím… - Vrátil jsem je.
Ale vám na tom nesejde.
Výborně.
Počkej, Hareshi.
- Odcházím. - Co se stalo?
Nevím, co si chcete dokázat, ale netvařte se, že jsem součást rodiny.
Vystačím si sám.
Sethe, počkej!
Zjistím, o co jde.
Ne, děcka, nejsou ukradené, jsou od sociálky.
Stát nám na Setha dává příspěvek, ale my ho dáváme jemu.
- A co ty vloupačky? - To nebyl Seth.
K Anne se někdo vloupal během oslavy, to měl Seth zaracha.
Seth je tam někde venku a nevíme, kde ho hledat.
- Já asi vím. - Hej…
- Pojďte! - Honem!
Ne! Děcka, ne!
Nepotřebuje naši pomoc… Harley… Počkejte moment.
Dejo, DJ, pojďte okamžitě dolů. Odjíždíme.
Ne, Dome. Ne.
Nikdo nikam nejede.
Musím jet.
Cože?
Víte… Dejo, DJ, pojďte okamžitě sem!
Tati!
Hej, dávej pozor!
- Pojďme! - Hej! No tak počkat!
- Počkat… Hej! - Lidi, prosím!
Táta to zvládne sám.
- Co se děje? - Co je? Kde je Paul?
Všichni se uklidněte.
Je v pohodě. Jel na First a Whittier hledat Setha.
- Počkej, First a Whittier? - Jo.
- Paul? - Jo?
Dobrý večer, pane.
Hele, hledám svého synovce. Neviděl jste tohohle kluka?
Ne, ale vidím, že máte nový iPhone 12.
- To mám… - Strýčku Paule?
Sethe, jsi v pořádku.
- Jak jsi mě našel? - Fakt se ptáš?
Posílám ti sem přání k narozeninám už roky.
- Vezmu tě domů. - Jdi pryč.
- Sethe! - Sethe!
- Tady je! Našel jsem ho! - Tati!
- Děcka, co to… Já to zvládnu. - Sethe!
- Tati! - Dobře.
- Tati! - Ahoj, děcka…
Neboj, sedačky tam byly. Ptáčník má čtyři děcka.
Hej, kdo sem pozval Jackson 9?
Pokud hledáte Disneyland, jste tu špatně.
- Sethe, díkybohu že jsme tě našli. - Prosím, pojď domů.
- Jo. - Jo.
Prosím.
To je tvůj chlap?
- Nechte toho. - Neobjektivizujte moji mámu.
Dobrá, všichni… Já to zvládnu, dobře? Nechte to na mně.
- Pryč. - Ne!
Ani náhodou! Zůstaneme tu!
Jsme rodina, kámo.
A kryjem ti záda, brácho.
- Jo. - Jo.
- Rozhodně. - Já taky, Sethe.
I když jsem to zvorala, když jsme tě s Harley obvinily.
To bylo hnusný. Promiň.
Nikdo jiný neumí sprej na příšery.
Potřebujeme ho doplnit.
Brácho, vrať se.
Bez tebe bych ty poslední týdny nezvládl.
Jsi můj brácha.
Podržel jsi mě, když jsem tě potřeboval, a teď jsem legenda.
Kámoši na celý život, kámo.
Ten malej Ind má srdíčko.
A pěknej řetěz.
- Dobře ty. Plácnem si. - Díky.
- Kámo. - Dobrá, hele, Sethe…
Prosím, pojď domů. Představím tě svým medvídkům.
Sethe, vím, že jsi naštvaný.
Chápu to. Předávali si tě mezi sebou a nevíš, komu můžeš věřit.
Není to fér.
Slibuju, že tentokrát to bude jiné.
Bez ohledu na to, co bude s tvou mámou, u nás máš domov.
- Že, děcka? - Jo.
- Jasně. - Rozhodně.
- Jo. - Tak pojď.
Díky, lidi.
Vím, že to myslíte vážně, ale přiznejme si to…
- Do vašeho nóbl života nikdy nezapadnu. - A víš co?
My taky ne. Že, děcka?
- Ani trochu! - Ne!
- Tak pojď. - Pojď.
Běž domů, Sethe. Tolik lásky jen tak nenajdeš.
Sethe!
Tak pojď.
- Pojď, Sethe! - No tak!
Sethe!
- Sethe! - Sethe, pojď domů!
Mějte se, lidi.
Pojďme domů.
Sethe!
- Sethe! - Pojď, kámo.
Sethe!
- Sethe! - Co takhle skupinové objetí?
Sethe!
Nerozmačkejte dvojčata!
Hej.
Nesnáším, když brečím.
Tak jo, dík.
- Hej. - Jsme doma?
Jo, zlato, jsme doma.
Běžte nahoru do postele. Přijdu vám dát dobrou noc, jo?
- Jo. - Jo.
- Díky, Dome. - Jo.
Hele, chlapi.
Přehnal jsem to
s tou plnou péčí. Nemyslím to vážně.
Se Zoey vychováváte úžasnou rodinu
a jsem rád, že vy dva do ní patříte.
A máš pravdu, Paule.
Přišel jsem o hodně těch věcí z terénu.
Naučit tady chlapíka čistit si zuby, jezdit na kole…
Těch zubů nemusíš litovat.
Říkám ti, ranní dech čtyřletého…
Jako když ti malý drak funí pod nosem.
I tak, kámo,
tys to všechno měl,
a já ne.
- Ty na mě žárlíš? - Ne.
- Ne. Jistěže ne. - To by nedávalo smysl.
A DJ, máš pravdu, kamaráde.
Nevím nic o tom, co máš rád.
- Jo. - Ale chtěl bych.
- Vážně? - Jo.
Hele, co kdybychom spolu letos šli na ComicCon?
- Trošku upoutali pozornost. Co říkáš? - Co? Jo! Jasně!
Uděláme cosplay?
Jo, jasně. Cokoli budeš chtít.
Jo! Přinesu si komiksy. Máme tolik možností.
Super. Tak jo, kámo.
Do čeho jsem se upíchnul?
Upíchnul ses do XXXXL legín a kápě, příteli.
To bude parádní.
Díky, že se ptáš.
Skvělá otázka, Bethany. Díky.
- Promiňte, že ruším. - Nemohla jsem ho zastavit.
Paule, jak je? Papíry máme podepisovat
- až příští týden. - To se nestane.
- O čem to mluvíš? - O obědě, Melanie.
O tom trapném malém jídle mezi snídaní a večeří,
které, mimochodem, taky dělat nebudu.
Paule, myslím, že přeháníš.
Vážně? Tak já vám o sobě něco málo povím.
Miluju snídaně.
Snídaně jsou moje gusto.
Taky džem je moje gusto. Znám úžasné džemy.
Mám rád marmelády, zavařeniny.
Kdoulová pasta se skvěle hodí k sýrům.
Odbíhám. Tohle nechci.
Chci zpátky svoje jméno a práva ke své omáčce.
Zaplatím to ze zisků z prodeje.
Paule, pokud končíš kvůli obědovému menu,
děláš velkou chybu.
- Velkou. - Já vím.
„Miliony dolarů a stát se známou značkou“ a tak.
Víte co? Boyardee byl hvězda, ale já takový nejsem.
Radši budu na mizině a doma dělat dětem omelety
než být korporátní úspěch a vařit polívky vám dvěma.
Boyardee vážně existoval?
A nebudete mě kvůli tomu žalovat, že? Prosím.
Protože nemám… Mám tolik dětí a ty jsou…
Jsou tak drahé.
Ona to ví.
„Stěhováci se zájmem“
- Můžu ti zítra přijít pomoct vybalit? - Já nevím.
Z Calabasas do Echo Park je to kus.
Vážně chceš vztah na dálku?
- Myslíš, že mám strach z dopravy? - Měl bys.
Mám. Ale ty za to stojíš.
To bylo otřepaný.
Dobrá, musíš nám slíbit, že budeš jezdit
- na naše schůzky. - Jo.
Děláte si srandu? Jasně.
Počkat…
Bude tam i Anne?
To ne. Přestěhovala se do Idaha kvůli diverzitě.
To dává smysl.
- Hej, Paule? - Jo?
Jsem ráda, že odjíždíme, ale promiň, že jsem se chovala jak debil.
Nechovala ses jak debil.
Vážím si toho, co jsi řekla.
Víš, někdy to nejlepší, co můžeš pro někoho udělat,
je říct tvrdou pravdu, kterou potřebují slyšet.
V basketu jsi děsný.
Proč mi tu lžeš,
když jsem ti právě dal přednášku o pravdě?
Odstěhovali jsme se z Calabasas zpět do pulzujícího L. A.
Děti šly zpět do starých škol.
Deja se vrátila ke svému týmu
a dostala stipendium na USC.
- Dělej! - Je skvělá.
Kate si našla super chlapa se čtyřmi dětmi a devíti ptáky.
A Dom si našel skvělou přítelkyni se dvěma psy a zdravými hranicemi.
Trochu mě škrtíš.
Milujeme TĚ, Dejo
Tady je to moje, zlato!
Co?
A našli jsme dokonalý dům pro naši dokonale nedokonalou rodinu.
Počkat, než půjdeme dovnitř, uděláme si selfie.
A je to.
Zlato, zkus tohle.
- Mňam, co to je? - Že? Můj nový vynález.
Croissantové soufflé.
Budu mu říkat „croissantové souff-hej!“
Tati, nech toho.
- To je hrozný! - Dobrá, lidi.
Když jste takoví kritici, co říkáte na tohle?
- Parádní! - Co je to?
- Nová nálepka. - To jsme my.
Bakerových Pálivá, Sladká a Slaná
- Sedni si! - Kdys to stihl?
To jsme my. To je hezký.
- Já jsem tam taky? - Samozřejmě.
- Jsi rodina. - To je boží.
Kámo, to je hustý.
Já jsem tam dvakrát!
- Jeden jsem já! - My jsme dva?
Dobrá, kdo chce ještě croissantové souff-hej?
- Že? To je ono. - Teď se vám to líbí?
Nedostal jsem franšízu,
ale něco lepšího ano.
Dostal jsem svou rodinu
a život přesně tak velký, že pojme všechny naše sny.
A co může být nakonec sladšího než právě tohle?
Bakerův tucet SNÍDANĚ
Bakerových Pálivá, Sladká a Slaná
Díky Domově investici se omáčka dostala na celostátní úroveň.
Paul, Zoey, a Dom jsou teď Omáčkový král, královna a kníže.
Kate vynalezla ptačí jógu. Lidem se nelíbila,
ale ptákům přišla ohromně uklidňující.
Deja a Chris měli zaracha až do konce dní.
Nebo alespoň do začátku studia na USC.
Seth se odstěhoval zpět k mámě. S bratránky bývá v jednom kuse.
Od té doby nemají problém s příšerami.
černý punčochy
Ella spravuje sociální sítě pro Harleyinu kapelu.
Záznam jejich vystoupení ve školní soutěži zbořil internet.
Luna a Luca se stali Venus a Serenou národní soutěže do 12 let.
DJ a Talia zaváleli jako Black Panther a Black Widow.
Dom si uvědomil, že miluje Thora.
Překlad titulků: Veronika Kubíčková