Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DUSINET FULLT
Basert på en roman av
FRANK BUNKER GILBRETH, JR. og ERNESTINE GILBRETH CAREY
Velkommen til familien vår. Familien Baker.
-Vi er en stor familie med store drømmere. -Jeg heter Zoey, og dette er Paul.
Nå drømmer vi om å få alle ut av huset i tide.
Dette klarer vi.
-Jeg tar guttene og miniene. -Jeg tar Dej.
Dette er DJ. Han drømmer om å bli verdens beste Lego-designer og tegneserieskaper.
-Det er mulig. -På tide å stå opp, Deej.
Haresh! Opp og hopp! Vi har en restaurant å drive! Kom igjen!
Dette er Haresh. Han drømmer om å bli storsjarmør. Det skjer ikke.
Sist jeg sjekket, sov ikke storsjarmører med kosebamser.
Ok.
Dette er Deja. Hun drømmer om å spille point guard på universitetslaget USC.
-God morgen, Dej. -God morgen, Paul.
Hun skyter.
-Hun skårer! -Ja!
-Det kommer til å skje. -Publikum jubler!
-På tide å stå opp! -Her er miniene.
-De drømmer om å bli større. -God morgen, mamma!
Vi har også to pelskledde barn. Bark Oblama og Joe Bitin'.
-Det er tomt for varmtvann! -Har vi ikke varmtvann?
Dette er Ella. Hun drømmer om å bli influenser.
Stå opp, ellers havner bildet på Instagram om tre, to…
Nei, pappa!
-Dette er Harley. -Rør meg, og du mister fingeren.
-God morgen til deg også, engelen min. -Hun drømmer om at punkbandet går viralt.
-Tørketrommelen er ødelagt. -Hvordan kom du hit så fort?
-Skittentøyssjakten. -Har vi det?
-Ja. Følg med, pappa. -Jeg har en ny følger.
-Det er nok mamma. -Det er mamma.
-Raska på! -Har noen sett skoene mine?
Den er ikke din.
-Dette er ekskona mi… -Kate!
-God morgen! -Hva gjør du her? Hvorfor fikk du nøkkel?
Er det sånn du hilser på barnevakten som redder dagen?
-Derfor fikk hun nøkkel. -Namaste.
Hun drømmer om å utvide yogastudioet.
-Hei, mamma. -Hei, søtnoser!
-God morgen. Ta imot! Bagel. -Mandarin.
-Bagel. -Mandarin.
-Send en bagel. -Bagel.
-God morgen. -Bagel.
To mandariner.
-Flyvende sko! -Takk, Kate.
-Frøken, chihuahuaen får ikke bagel. -Hans regel, ikke min.
Alarmen. Se opp, verden. Nå kommer vi. Kom igjen!
-Ok. -Kom igjen!
To mødre, en far, og en skokk med ni barn.
Jeg vet hva du tenker. Nei, vi er ikke en sekt, men vi er annerledes.
Ingen blir igjen!
-Hva med oss? -Beklager. Alle tvillingene blir igjen.
Hva?
Når vi drar på jobb, blir miniene igjen med Kate. Det er lover mot barnearbeid.
Kate er ikke den mest stabile barnevakten, men barna elsker henne. Og hun er gratis.
Vi driver familierestauranten Familien Bakers frokost.
En mor og far, og datter, og datter,
og sønn, og sønn og datters frokostrestaurant.
-Hei, Paul. -Den kan serveres. Takk.
Jeg skal forklare hvordan vi havnet her.
Kate og jeg møttes på college da vi spilte Sandy og Danny i Grease.
Vi spilte rollene på og utenfor scenen. En forelskelse med overraskende slutt.
Vi ble gravide med Ella.
Jeg sluttet på skolen for å jobbe på en tarvelig burgersjappe.
Så ble vi gravide igjen… med Harley.
Og da bestevennene våre ble drept av en fyllekjører,
adopterte vi gudsønnen vår, Haresh. Ingenting var bedre enn å være foreldre,
men Kate mistet interessen for ekteskapet med meg.
Vi bestemte oss for å gå hver til vårt.
Jeg drømte stort og kjøpte den tarvelige burgersjappa. Der traff jeg…
To porsjoner pannekaker og en omelett. Jeg har frokostkuponger.
Beklager, men klokken er 11.16.
Du må bestille fra denne flotte lunsjmenyen.
-Hei, mamma. -Vi drar.
Denne uvennlige mannen vil at vi skal spise suppe og shepherd's pie til frokost.
-Har vi vært slemme? -Forklar de skjønne barna mine
hvorfor de ikke kan få egg og luftige pannekaker.
-Denne er nydelig. -Takk. Det er en crepe med eple og bacon.
Den er utsøkt.
-Sausen er fantastisk. -Mener du det?
Den er sterk, søt eller salt avhengig av hva jeg har den på.
-Nettopp det jeg var ute etter. -Utrolig. Du er sausenes Willy Wonka.
Foruten Umpa-Lumpaene.
Du har ikke vært på kjøkkenet. Det kryr av Lumpaer der.
Beklager tidligere. Jeg vet hvordan det er når barna vil ha frokost.
Jeg har tre, og de elsker frokost.
Å slutte med frokost klokken 11 må ta slutt.
Jeg må kunne spise denne frokosten med den sausen hele døgnet.
God idé. Jeg skal høre med eieren. Vent litt, det er jo meg. Elsker ideen.
-Kjempegodt. -Vil du ha dessert?
-En stor cupcake. -Skal bli. Straks tilbake, mamma.
Han er snill.
Helt grei.
Jeg var også nyskilt. Jeg traff eksen, Dom, på universitetet.
Vi var et perfekt par. Han var football- stjerne, jeg cheerleader og ærestaler.
Vi giftet oss rett etter skolen. Like etter kom Deja og DJ.
Familien vokste like raskt som Doms footballkarriere.
Først stilte vi opp sammen, men så måtte han reise bort på oppdrag.
Vårt syn på forholdet endret seg. Så vi gikk hver til vårt.
Jeg gikk fra luksusrestauranter til burgersjapper.
Jeg børstet støv av markedsførings- graden min, og vi ble partnere.
Seks måneder senere slo vi sammen familiene våre til én.
Og alle drømmene gikk i oppfyllelse. En stor, nydelig familie.
En blomstrende bedrift og frokost døgnet rundt.
Selv bryllupskaken besto av vafler.
Vi gjorde burgersjappa om til en frokostrestaurant.
Vi serverer frokost-frokost.
-Lunsj-frokost… -Og middags-frokost.
Graviditeten var planlagt, men det var ikke utfallet.
-Tvillinger! Luna og Luca. -Livet ble litt kaotisk.
Idet ting begynte å gå seg til, skjedde det igjen med Bronx og Bailey.
Nå er vi en lykkelig familie på 11.
Selv om det er hektisk iblant, føles det helt riktig.
Dette må være feil. Vi ligger vel ikke en måned etter med husleien?
-Eller? -Ligger etter? Det er galskap.
Kjære. Nå angstkutter du igjen.
Unnskyld.
-Gjemte du den med vilje? -Det er bare en måned. Ingen fare.
Jeg elsker dette stedet, men det tapper oss for penger.
Vi kommer ingen vei, vi bruker alt her.
-Vi drømte jo om et større hus. -Det vil skje. Jeg lover.
Selv Chef Boyardee begynte i frityren. Jeg trenger bare litt tid.
-Er Chef Boyardee en virkelig person? -Ja. Vet du ikke om legenden Boyardee?
Han lagde maten i Woodrow Wilsons bryllup i 1915.
Han ble 87 år og døde rik og lykkelig i Ohio.
Du er sær som vet dette.
Drøm videre.
-Kan jeg hjelpe deg? -Ja.
Jeg ser etter en saus som er sterk, søt eller salt
-avhengig av hva du har den på. -Det høres utrolig ut.
-Ikke sant? -Hva heter den?
-Jeg vet ikke. -Si fra når du kommer frem til det.
Vær så god.
God og kald. Så slipper du gå på kjøkkenet,
i gangen eller til noe annet rom.
Så omtenksomt. Takk, vennen.
Har du hørt om TikTok? Kjempemorsomt.
-Hei, Danny. -Hei, Luna.
-Hei, Danny. -Hei, Kate.
-Hva leker dere? -Dragracing.
Så gøy! Jeg elsker RuPaul.
Hvem vil satse?
-Jeg har penger. Jeg tar Bailey. -Jeg satser på Bronx.
Vi må starte. Barnevakten er ikke satt ut av spill hele dagen.
Kysten er klar! Kjør!
Klar? Kjør!
-Ja! -Ja!
-Kom igjen! -Heia Bronx! Heia Bailey!
Heia Danny!
-Han tar innpå! -Å nei! Flaske!
Kjør!
-Snarvei! -Urettferdig!
-Kom igjen, Bailey! -Ta dem!
-Hva er det? -Foreldre!
-Ut! -Jeg åpner døra.
Hva foregår? Danny?
-Kjør! -Stikk!
Ja.
Hei!
-Det gjorde nok vondt. -Det gikk bra.
-Vil du ha is? -Nei. Det går bra.
Hvor mange fingre ser du?
-Fire. -Han er uskadd.
Før du sier noe, det er ikke det du tror.
Så dere konkurrerte ikke mot Danny Chen for penger?
-Vi er visst ikke smartere enn deg. -Dere er så uansvarlige.
-Jeg har ligget i sengen til nå. -Du har hjelmen på.
-Det er sovehjelmen min. -Ut med dere. Hva skal jeg gjøre med dere?
-Gå på rommet. -Skal vi ikke danse TikTok-dansen?
Vi er jo så uimotståelig søte.
Ikke sjarmer meg med TikTok-dansen vår. Dere gjør det feil.
Klapp håndbakene og så støt. Dere gjør skam på familien. Gå på rommet.
-Vi gjorde et forsøk. -Som alltid.
Går det bra med Bronx?
Ja. Han slår hodet hver time.
Bra. Men dette var min feil.
-Sier du det? -Den nye psykologen min
-sier jeg har problemer med grensesetting. -Har du ny psykolog?
Men så skjønte jeg at jeg savnet min gamle, så nå er den gamle tilbake igjen.
-Fornuftig. -Ja, ikke sant?
Hvem er det?
Sikkert ingen. Er det Dannys foreldre, kjenner vi ham ikke og han var ikke her.
-Hei, Dom. Hva gjør du her? -Jeg ville bare se til barna.
-Hvis det ikke er et problem. -Nei.
Du er kjekk og berømt. Du er alltid velkommen.
-Pappa? -Hei.
-Hei, pappa. -Står til, DJ?
-Disse er til deg. -Takk.
-Dom! -Hei, lillegutt. Hva skjer?
-Se på deg, da. Stilig kar. -Du også.
-Takk. Hvem vil ha hodetelefoner? -Jeg.
-Beats-hodetelefoner? -Spesialtilpassede Beats-hodetelefoner.
-Vil du dele dem ut? Takk. -Ja.
-Takk, pappa. -Bare hyggelig.
-Se her. Dom kjøpte et par til deg også. -Jøss. Takk.
-Hva er dette? -Se hva vi fikk av Dom.
De er spesialtilpassede.
-Imponerende. Takk. -Snilt av deg, Dom. Takk.
Jeg antar at jeg ikke fikk en?
-Kate. -Ok. Greit. Jeg ser til Bronx.
Hva syns du?
Det er Michael Jordan-sko. De blir nok bra.
-Kule, hva? -Ja.
Dødskule. De ser dyre ut. De koster nok mer enn…
Huset?
Nei, det… Au!
Jeg skulle si fem par av mine sko, men huset mitt er mye morsommere.
De er så store. Se på dem, vennen.
Paul bruker størrelse 46 nå.
Vi har store føtter i familien vår.
Hva bruker du? Størrelse 43?
-Pappa. -Jeg har små tær, Dom.
Jeg liker ikke å spøke om det, men jeg bruker 42,75.
Paul, da.
Jeg elsker de små føttene dine og at vi bruker samme sko.
Jeg lånte UGGs-ene dine en gang.
-Paul, kan du gi meg en øl? -Vi har ikke øl.
-Jeg ser at dere har øl. I døra. -Nei.
-Ikke vær sånn. -Vet du hva du kan få?
Du kan få en kartong med smakfull juice.
Favoritten min. Enda bedre. Og…
-Et interessant sted å legge appelsinene. -Ja, det er enklere. De er overalt.
Vil du ha en appelsin, bøy deg ned. Hyggelig å se deg, Dom.
Hvorfor er du i byen? Jobber du ikke?
Nei, jeg har lagt opp. Jeg vurderer nå en avtale med ESPN.
Mer penger, færre taklinger, så nå er jeg på husjakt.
-Flytter du til LA? Så bra for barna. -LA? Her?
-Hvor jeg bor med familien min? -Ja. For å være med familien min.
-Er vi ikke alle en familie? -Det er vi.
Det betyr at jeg kan være her oftere og hjelpe til med barna.
-Kult. -Nei. Vi trenger ikke hjelp. Ikke sant?
Nei, vi klarer oss. Vi er et velsmurt maskineri.
-Han nøs og begynte å blø igjen. -Det smaker metall.
-Jeg kommer. -Det går bra. Han er ikke din engang.
Jippi, Dom flytter hit. Mer Dom.
-Paul. -Jeg vet det er bra for barna.
Det blir rart å ha ham her.
Men det er helt normalt at Kate alltid er her?
Forrige uke prøvde hun badedraktene mine.
-Hun hjelper til med barna. -Det skal Dom også.
-Fra nå av. -Du vet det ikke er det samme.
Kate er ikke rikere og tre meter høyere enn deg.
-Ikke føl deg truet av sånt. -Det gjør jeg ikke. Jeg bare…
Det er trist at han må vise seg frem ved å komme hit
og dele ut dyre hodetelefoner.
Vi vet at du er tidligere footballproff med store føtter
-og et japansk toalett som spyler rumpa. -Hvordan vet du det?
Og jeg står veldig støtt i Conversene mine størrelse 42,5.
-Jeg elsker joggesko-prat. -Hva skjer om jeg sier "Asics"?
Rockports.
Skechers.
Si "New Balance" veldig sakte.
-New Balance. -Å, ja.
-Det er sent, Dej. -Jeg vet at jeg burde vært i seng.
I morgen kommer en talentspeider. Tenk så kult om jeg får gå på pappas universitet?
Kultish. Kul… kul-tastisk. Men vet du hva som er kulere?
-Om du gikk på samme skole som meg. -Chino Hills kokkeskole?
Selveste CHK. Best på pisking. Jeg skal vise deg noe.
Du skårer, men ikke like pent som jeg skulle ønske.
Følg med nå.
-Målet var vel å ikke treffe? -Ja, jeg må jo varme opp.
-Ok. -Jeg er varm. Stanga og ut.
Jeg skal vise noe Magic Johnson gjorde. Rett i nett!
-Oi. -Nei, nå er det sent. Vi går inn.
Kom igjen, Dej!
-Dobbel! -Deja!
Det er jenta mi!
-Du sa ikke at Dom skulle komme. -Jeg visste det ikke.
-Hei, sønn. -Hei, pappa.
-Er Dominic Clayton faren din? -Hvordan er det genetisk mulig?
-Ikke vondt ment. -Nei da.
Du kritiserer meg på et genetisk nivå.
Kom igjen, Dej!
-Frikast! -Ok.
Det er ikke frikast!
-Det var vel frikast? -Ja.
Bra, dommer!
-Dette klarer du. -Kom igjen, Dej!
-Dette klarer du, jenta mi. -Kom igjen, Dej.
Der, ja!
-Det er datteren min! -Ja. Min også!
-Hun er biologisk min. -Hun er på selvangivelsen min.
-Dere er latterlige. -Ok.
Nå tar vi en bølge for Dej. Vi tar en bølge, folkens.
-Hva gjør du? -Han tar ikke bølgen.
Pause, damer og herrer.
-Kan du den? -Skuldrene lever sitt eget liv.
Ja, kjenn rytmen.
Se på ham.
Ok.
Oi sann. Det ser ut som vi har en dansekonkurranse gående.
-Wildcat, kjør dansekonkurranse. -High five, Wildcat.
Nei.
-Kom igjen, pappa! -Å nei.
Har vi en utfordrer?
Damer og herrer, for en fornøyelse. Proffspiller Dominic Clayton.
-Be dem slutte, mamma. -Hvordan? Jeg har vært gift med begge.
Heldigvis.
-Skal jeg si det? -Ja, si det i mikrofonen.
Den andre utfordreren er Echo Parks frokostsauskonge.
Står til, konge?
Da er de i gang. Dominic dominerer umiddelbart.
-Han setter standarden. -Kom igjen!
-Heia Dom! Ok. -Nei.
-Jeg kan ikke danse sånn. -Jo da.
Sauskongen er rådvill. Det ser jeg i blikket hans.
Dominic regjerer. Han kjører på som en proff.
Får frem følelser i meg jeg ikke var klar for.
Heia Paul!
-Dansen vår. Kom igjen! -Sauskongen sliter litt.
-Han får hjelp fra tribunen. -Kom igjen, pappa.
Han lever seg inn. Vi får se om publikum kjøper det.
Sjokkerende bra. Hva syns vi?
Dominic er i siget.
Han tar en moonwalk! Det har jeg ikke sett siden 1984. Jøye meg!
-Det var bra. -Se på de gummibeina.
-Sånn, ja. -Han overbeviser publikum.
Vent! Han popper, han locker. Han popper og locker. Du store!
Han kjører på, og publikum liker det.
Sauskongen. Kom med spesialsausen!
Publikum jubler!
Jøye meg! Litt av en snuoperasjon!
Og han er skadet. Kan noen hjelpe ham?
-Jeg kommer. -Kan noen hente ham?
-Jeg kan ikke røre meg. -Jeg vet det.
-Hvordan gikk det? -Jøss.
Pappa, du var utrolig!
-Var jeg god? -Kjempegod!
-Du var morsom. -Helt utrolig!
Takk, vennen.
-Hei sann. -Der er hun!
Hei!
Deja!
Talentspeideren fulgte deg konstant. Du var utrolig. Vi må feire.
-Dere er vel sultne? -Ja!
Vi har fått bord på yndlingsrestauranten. Dom, du er også invitert.
-Hvorfor det uttrykket? -Jeg skal dra med pappa.
-Selvsagt. Flott. -Ja.
Jeg lovte å ta henne og vennene på middag på Soho House.
-Fancy. -Så flott. Du fortjener det.
De har ikke en quiche oppkalt etter deg, men det blir nok bra.
-Ha det, vennen. -Beklager, sauskongen.
-Beklager. -Jeg er ikke fornærmet.
-Jeg er snart sauselite. -Hva mener du?
-Jeg skal møte investorer. -Hva?
Vi har alltid drømt om å selge sausen. Steve har alltid ønsket å kjøpe en flaske.
Han satte meg i kontakt med to investorer. Vi skal møtes i morgen.
-Herregud, det er utrolig! -Jeg er så spent!
"Pauls sterke, søte og salte" er snart i hyllene på supermarkeder landet over.
Jeg kan bli større enn Chef Boyardee. Da blir jeg sauskongen.
Og da blir jeg sausdronning?
-Ja, min dronning! -Sausdronning!
Der er hun. Sjekk sausdronningen min. Du er heit, kjære.
Minier, vi må ikke komme for sent.
Bronx, Bailey, ikke pyjamas på skolen.
Se her!
Luna, bra valg. Forslag: fjern et plagg.
Greit. Godt råd.
-Hva syns du? Overdriver jeg? -Nei. Perfekt.
-Hvordan har du det? -Jeg er nervøs.
-Jeg går aldri i dress. For velkledd? -Nei, du ser fantastisk ut.
-Bare vær deg selv. Det går strålende. -Takk, kjære.
"Sterk, søt og salt saus."
-Kan jeg hjelpe deg? -Ja. Jeg skal møte Melanie og Michele.
De er snart ferdige. De kommer straks.
-Skal jeg vente her? -Ja.
Hei.
SAUS! En milliardindustri i vekst.
Straks tilbake.
Verdt et forsøk.
Perfekt.
Jøss, DJ.
-Skjer'a? -Ikke rart i det hele tatt. Du kan gå inn.
-Flott. -Ok.
-Hei. Melanie. -Hei, Paul her. Hyggelig.
-Hei. Michele. -Hei, Michele. Paul. Hyggelig.
-Kul genser. Stilig. -Takk.
Takk, det er Balenci-oncé.
-Og den rumpetaska. -Takk. De er ikke bare for rumper lenger.
Vi gleder oss til presentasjonen.
-Skal vi starte? -Ja. Kjør på.
Ok.
Beklager.
Hei. Det gleder meg å presentere Paul Baker.
Hei sann. Takk for at dere inviterte meg.
Beklager. Jeg tok visst litt i.
Saus. Jeg skal snakke litt om saus. "En milliardindustri.
Studier viser at saussalget
har steget med over 150 % siden 2000."
Er noe galt?
Beklager. Dette er ikke meg.
Jeg gjør det på min måte.
Jeg skal snakke rett fra levra.
Jeg er kjøkkensjef og driver en frokost- restaurant. Jeg har funnet opp en saus.
Utrolig nok er den sterk, søt og salt avhengig av hva du har den på.
På vafler er den søt.
På chimichanga er den…nettopp, salt.
-Hva er femten ganger ti? -Skal jeg vite det?
Fikk du F på prøven? Jeg forstår det ikke.
Fordi alle indere er genier? Og alle svarte kan danse?
Vi vet det ikke stemmer. Zoey, vis at det fins svarte uten rytmesans.
Jeg har fantastiske nyheter.
-Er det genseren min? -Og buksa mi?
-Rumpetaska mi? -Skoene mine?
-Litt av et antrekk. -Takk, sønn.
-Se her, kjære. -Hva er dette? Jøss!
Penger til å starte et sausfirma.
-Kjøpte de presentasjonen? -Nei.
Halvparten sa at de ikke hadde troen på den,
men Melanie og Michele tror den har potensiale. De ga meg sjekken.
-Vi er rike! -Jøss!
-Er alt dette startkapital? -Nei, det er også bonus,
oppkjøp av merkenavnet og alle fremtidige rettigheter.
-Så vi er kjøpt og betalt? -Nei. Slik bygger man en bedrift.
Men vi er jo merkevaren. Firmanavnet er navnet vårt. Hvordan fungerer det?
-Jeg vil ha S-en i Haresh som dollartegn. -Vi skal ikke bytte navn.
Det er med på å betale regningene og kjøpe et hus med en fungerende tørketrommel.
Ja!
Er mamma enig, er det noen interessante hus i Calabasas.
-Hva? -Calabasas? Bieber-land?
Blir jeg en "Real Housewife"?
Nei, ikke Bieber eller Housewives, men et stort hus med soverom til alle.
Får alle eget rom?
-Ja! -Ja!
-Tvillingene må dele. -Bu!
-Men de har et fantastisk bassengområde. -Ja!
Ja!
-Hva med skolen? -Nå har vi råd til privatskole.
-College-forberedende. Mindre klasser. -Ser det ut som jeg skal på college?
-Jeg vil ikke reise fra vennene mine. -Hva med basketstipendet mitt?
Deja, sesongen er så vidt i gang. Du får spille på et annet lag.
Jeg vil ikke spille på et annet lag. Det er bare kjipt.
-Hele situasjonen er kjip. -Enig!
Bare slapp av. Ingenting er bestemt.
Vær litt åpen. Dette kan være bra for familien.
-Syns dere dette er kjipt? -Bare ta av rumpetaska mi.
Hun har låst seg inne på rommet og vil ikke prate med meg.
Det går over. Det viktigste er at vi to er enige.
-Det er vi ikke. Dette er en dårlig idé. -Hva mener du? Du ble jo glad.
Vi må fremstå som en enhet foran barna, men dette er galskap.
-Pengene må gå til sausen, ikke et hus. -Hør nå her. Jeg har regnet på det.
-Med bonusen har vi råd til innskuddet. -Det er for risikabelt.
Går det galt, har vi ikke råd til høyere lån.
Seriøst? Calabasas? Er det noe for oss?
Det er ikke optimalt, men bare der har vi råd til et stort nok hus.
Vi har alltid ønsket bedre plass. Det sa du jo selv i dag.
-Sant nok. -Stol på meg.
Endelig er jeg i stand til å gi barna noe de trenger.
Ikke dumme ting som dyre hodetelefoner og joggesko.
Jeg vil kona mi et garderoberom.
Takk. Det setter jeg pris på.
Men jeg hadde et garderoberom som jeg forlot.
Jeg tror du vil ha et garderoberom.
-Ja, det vil jeg. -Jeg skjønner det.
-Jøss. -Fint.
Sjekk de portene. Se den lange innkjørselen.
Prangende.
-Hund! -Det er helt rått!
-Hvorfor ventet vi med å bli rike? -Hvor er vi?
Er det ikke utrolig?
Ja, rene himmelriket for han der.
Hei, nabo!
TIL SALGS
-Har vi kjøpt huset? -Nei, vi skal på visning.
-Er dette vårt hus? -Nei, vi har ikke kjøpt det.
-Så vi eier det? -Kompis.
-Velkommen. -Pent!
-Forsiktig! -Svingtrapp!
-Jeg elsker det! Det er så fint. -Jøss.
-Lysekronene er helt rå. -Liker dere denne kitschkåken?
-Det er karpedam og basketbane her! -Er det sant?
Jeg vil ha rom oppe!
-Se. Heis. -Seriøst? Får jeg egen heis?
Hva syns du? Se her. Vent litt.
Jøss.
-Det er imponerende. Vi må selge mye saus. -Det skal vi.
-Mamma, pappa, huset er fantastisk. Jeg… -Ja.
Vi har fontene!
-Ikke gå i fontenen! -Det gikk bra.
Se om han blør. For et kjøkken.
Pauls sterke, søte og salte FROKOSTSAUS
Der er den.
"Pauls sterke, søte og salte." Det høres nydelig ut.
-Det er deg, pappa. -Det er sausen din.
-Galskap. Hvem sine barn er dette? -Pappa, vi er barna dine.
Bortkomne barn rad to. De angriper vogna.
-Slipper ut miniene! -Ja!
-Vi er fremme! -Vil du tisse?
-Så mye gress! -Det er vårt, Joe.
Hei, naboer. Vi er familien Baker. Bare kom innom. Vi har ekstra badeleker.
-Velkommen, ma'am. -Takk.
Vi har strenge ordensregler i nabolaget.
-Ikke høy musikk etter ti. -Greit. Jeg har et spørsmål.
Forteller du alle nyinnflyttede om ordensreglene?
Eller bare oss? Idet vi ankommer.
-Er alt i orden? -Ja, sir. Jeg mente ikke å fornærme.
-Da skulle du ikke sagt noe fornærmende. -Unnskyld, ma'am. Ha en fin dag.
Det var jo moro.
-Hva er alt dette? -Første natt i nytt hus. Vi må feire.
-Hva med sterke Cheetos og Cîroc? -Jeg har noe til deg!
-Cîroc med fransk vanilje. -Er ikke den utgått?
Det stopper ikke meg. Jeg må ta på pent undertøy.
Du vet hvilket jeg elsker.
Kake. Nei. Hva gjør dere her?
-Vi er redde. -Vi ropte, men dere hørte ikke.
-Få hunden av senga. Nei! -Cheetos!
Det er ikke til dere.
-Så fint. -Ikke rør rosebladene.
-Vi har vondt i magen. -Begge to?
Vi er tvillinger. Du vet hvordan det er.
-Hopp opp! -Nei, alle kan ikke…
-Roseblader! -Hei.
Kom igjen. Jeg tar bort den.
-På tide å dra. -Roseblader!
Jeg trenger wifi-passordet, men ikke for å søke på frigjorte collegejenter.
-Nei, derfor fikk du det ikke. -Passordet.
-Nei, ingen wifi på dere. -Familiefilmkveld.
-Nei, det er det ikke. -Ja!
-Hva foregår? -Filmkveld uten meg?
-Nei! -Jo!
-Alle ut! Hvor skal du? Gå bort. -Unnskyld rumpa mi.
Nei, Bark. Bark, gi meg… Nei, Bark!
Hva foregår? Slipp! Mammas sengeteppe.
-Det er mammas ansikt. -Hun kjøpte den til meg.
-Ikke lyv! -De er fra henne.
Har jeg fortalt om da vi giftet oss og bestemte oss for å få et dusin barn?
Seks gutter, seks jenter. Du skrev det til og med ned.
Hva?
Hei sann. Vi er familien Baker.
-Hva ser du på? -Så deilig. Vil du bade?
Ikke nå. Jeg er litt ukomfortabel. Alle ser på oss som om vi er rare.
Selvsagt, vi er jo rare. Barna våre er rare.
-Det er ikke dekning her. -Ella! Dekk deg til!
-Nei! Telefonen min! Herregud! -Luca og Luna nyter livet.
-Vi ville regjert i double tennis. -Jeg reserverer en bane.
-Vi passer ikke inn her. -Jo, det gjør vi.
-Du passer inn her. Du passer inn overalt. -Gi deg.
Gi deg, du. Tro det eller ei,
men jeg har ikke det privilegiet at jeg kan dra hvor som helst
-og bare passe inn. -Sånn har ikke jeg det.
-Nevn en gang du ikke passet inn. -Hva med da faren din
ba frisøren ta permanent på meg?
Eller da vi dro til kirken til moren din og alle stirret på meg.
-Du ravet rundt som en gærning. -Jeg ble jo fylt av Den hellige ånd.
Det var kakesalg.
Greit, det er enkelte situasjoner da du ikke passet inn.
Jeg har det sånn hele tiden.
Dette er hjemmet vårt. De blir vant til oss.
Nå skal jeg gå og bade. Jeg skal føle meg hjemme i hjemmet mitt.
Bomba!
-Ja, Paul! -Ti!
Hei. Velkommen til nabolaget. Jeg pleier å ha en gave, men jeg ville bare hilse på.
Jeg heter Tricia.
-Hei. Zoey. Hyggelig. Sett deg. -Hyggelig å treffe deg.
Dere er modige som lar barna invitere så mange venner. To er grensen min.
Nei, alle er våre.
Ok. Jeg har tre, så jeg vet hvordan det er å ha hendene fulle.
Jeg kan gå flere dager uten å se tre av dem.
Jeg må svare. Det er svigerinnen min. Rachel.
Paul. Du må komme opp.
-Hva er det? -Søsteren din er på rehabilitering igjen.
-Hvorfor har vi krisefamiliemøte? -Nå skal dere høre.
Tante Rachel må dra på en spesiell reise.
I mellomtiden skal fetter Seth bo hos oss!
-Klåfingre-Seth? -Han ble tatt for tyveri.
-Han måtte gå samme klasse fire ganger. -Dette er ikke et ungdomshjem.
-Det er et hjem. -Ingen protest.
Jeg spør ikke. Familiemedlemmer hjelper hverandre.
Når han kommer i morgen, skal alle behandle ham som en i familien. Forstått?
-Forstått. -Det var to. Vis litt entusiasme.
-Forstått! -Vis at dere ser frem til å møte Seth.
-Forstått! -Får jeg høre et "amen"?
-Pappa, ikke overdriv. -Ok. Kom inn.
-Velkommen. -Jøss.
-Litt har endret seg siden sist. -Finn deg til rette.
-Alle er glade for å ha deg her. -Ja.
-Hvor er alle? -Vet ikke. Holder på med sitt.
-Vi sa jo at Seth skulle komme. -Og vi skulle behandle ham som familie…
Resh, vis Seth rommet ditt. Dere blir romkamerater.
Ja. Beklager.
Fiks ansiktet.
-Se det smilet. Dere blir bestevenner. -Han gleder seg.
-Kom, romkamerat. -Dere får et hemmelig håndtrykk snart.
-Det skjer ikke. -Ok. Her skal du sone.
Nei. Nei, playboy. Nykommere får ikke overkøya.
Det er et hierarki. Middag serveres sju.
Vi jobber på kjøkkenet i helgene. Du trener i hagen.
-Hva? -Det er…
Det er her det skjer. Du bør alliere deg med en gjeng for beskyttelse.
Der er snellene, livstidsfangene. Hun har sont i 18 år.
Miniene er svake. Ikke heng med dem. De kan ikke beskytte deg.
Hei, fetter Seth. Hva gjør dere?
Gir han en omvisning, så han overlever bak murene.
-Har du sett fengselsserier igjen? -48-timers tv-maraton. Ikke mas om det.
Seth?
-Jeg har laget frokostlunsj til deg. -Jeg er ikke sulten.
Jeg setter den her. Om du skulle ombestemme deg.
Jeg vet det er vanskelig å tilpasse seg. Jeg vil at du skal føle deg hjemme her.
Jeg har et hjem. Med kompisene mine.
Jeg vet det. De er nok flotte gutter.
Men jeg lovet søsteren min å passe på deg.
Jeg er her om du vil prate.
Ok. Du skal få være alene. Pakk ut.
-Pappa! -Hva er det?
Det var bedre med soverommet deres ved siden av vårt.
Det er for langt unna. Vi kan ikke krype opp i senga og høre dere gjennom veggen.
Nettopp. Da blir dere ikke eksentriske, voksne menn med mange komplekser.
-Kan det skje? -Nei.
Når man blir voksen, forsvinner problemene.
-Kan du lese en historie? Vær så snill. -Greit. Hvilken?
-Alle! -Dere lurte meg.
Dette klarer vi.
Vi har flere bad nå. Det tar ikke like lang tid.
Ja, men det er første skoledag.
Kom igjen. Ti minutter til. Ligg her med meg.
Greit.
-Kate, er alt i orden? -Ja. Jeg elsker det nye kjøkkenet.
Hvor er alle? Vi kan ikke komme for sent på skolen.
-Hva skjer? -Den nye skolen starter senere.
Nei. Ungdomsskolen starter senere. Barneskolen starter tidligere.
-Vi må dra om ti minutter. -Vi har ti minutter! Alarmberedskap!
Alarmberedskap! Hvor er tøflene? Jeg trenger ikke tøfler!
Kom igjen!
-Pappa! -Du!
-Raska på! -Zoey!
-Jeg trenger skoen! -Nei!
Nei!
-Takk. -Ingen årsak.
-Takk. -Til deg. Du fikk nesten nøklene.
-Takk. -Da var vi ferdige.
-Den siste. -Harley.
-Hei! -Vi må være sent ute hver dag!
-Nøkler. -Nøkler.
Var det noen ekstra barn?
-Jeg gjenkjente ikke alle. -Sen skolestart er genialt. Avslappende.
-Ja, avslappende. -La oss få det overstått.
Dej, jeg vil gi deg noe før dere drar. Håper det gjør dagen bedre.
-Seriøst? -Ja.
Fleiper dere?
-Kult! Vi har egen bil. -Vent litt.
-Du har egen bil. -Nemlig.
-Og jeg får sitte på. -Ok. Tusen takk, mamma.
-Det føltes helt utrolig. -Du var flink.
Kjør pent.
Ikke sånn!
-Skolen er nydelig. -Søte uniformer.
-Jeg får så mange likes. -Ser han på meg?
-Han sjekker deg ut. -Hva gjør jeg om han kommer bort?
Slapp av. Jeg er søsteren din. Skjer det noe, hjelper jeg deg.
Kjenner jeg deg? Spilte ikke du på Wildcats?
-Hvem spør? -Du skåret 30 mål mot Fairfax.
37, faktisk.
Jeg er søsteren hennes, det gjør meg spesiell.
Du skal vel registrere deg. Jeg kan følge deg.
Det går bra. Jeg er en stor jente. Jeg finner klasserommet selv.
Jeg også.
Greit. Det var ikke flaut. Deja.
Deja!
Han er søt.
Hva er det?
-Kom igjen, Haresh! -Jeg prøver.
-Hvor skal vi? -Dere må være nye. Dylan.
-Hei. DJ. -Harley.
-Kan jeg hjelpe deg? -Ja, for jeg er så svak og hjelpeløs.
-Ha det. -Iskald.
-Nei, fordi du er ny! -Du kan hjelpe meg.
Ok.
-Hei, vent. -Se hvor du går!
-Skal du be om unnskyldning? -Snakker du engelsk?
Jeg er fra Echo Park, idioter.
Ok. Høydepunkter fra første skoledag?
Jeg lærte om den sjette utryddelsen. Når biene dør, dør alle.
-Deja traff en søt gutt. -Klapp igjen.
Hvem vil ha en frokostsnack for å feire?
Donutkake!
Donutkake! Ja!
Bør vi ikke vente på mamma? Hun elsker donutkake.
Jeg hørte dere ikke. Hvordan var dagen?
-Resh? -Du kjenner meg.
Fikk et par venner og nye følgere på Instagram.
-Superpopulær. -Har du vært her hele tiden?
-Ja. Jeg sov ikke i senga deres. -Herre, gi meg styrke.
-Hei. -God morgen. Paul, se hvem som er her.
-Hei sann. -Hei.
Er dere her? Dere vil nok ha frokostlunsj. Eggehvite-enchiladaer.
Vi vil snakke om sausen.
Yndlingstemaet mitt. Kom, jeg har et ledig bord.
-Blir du med? -Jeg tar over.
Takk, Deej.
-Hei. -Velkommen til Bakers.
-Ja, jeg er et barn. -Hva foregår?
Vi har undersøkt litt. De siste to månedene
har sausen gått som varmt hvetebrød. Salget doblet seg i forrige uke.
-Vi har klart oss bra. -Bedre enn bra.
-Tenk hva dere får til med mer penger. -Hva foreslår dere?
En utvidelse. Vi vil gjøre restauranten større enn IHOP.
-Gjøre Bakers om til en franchise. -Jøss.
Jøss.
-Jeg får gåsehud. -Jeg får også noe.
Ha det.
-Ha det. -Kjør pent, damer.
-Hva tror du? -Det høres spennende ut.
Men trenger vi det? Sausen selger bra. Vi har kjøpt hus.
Dette er bare begynnelsen. Vi kan få alt vi har drømt om.
-Jeg vet ikke helt. -Takk for besøket.
Vi kan ingenting om franchiser.
Jeg kunne ingenting om restaurantdrift heller.
Dette er annerledes. Det blir en stor forandring.
-Forandring er bra. -Er det? Velkommen til Bakers.
Da Dom ble proff, lovte han at ingenting ville endre seg.
Men det gjorde det. Jeg visste at det innebar mye reising,
men han takket ja til alt. Til slutt var han aldri hjemme.
Da han var hjemme, var han utslitt.
Jeg vet jeg kan få det til, men jeg gjør det ikke uten din støtte.
At vi er enige, er viktig for meg.
-Vi gjør det! -Virkelig?
Ja!
-Jeg vil ha is. -Hvor er Deja?
-Vet ikke. -Poseyoghurt er kjempegodt.
-Har det flyttet inn en ny jente? -Det er jo Deja!
-Er Deja jente? -Ja, dust.
Har du sminket deg?
Ingen stor greie. Det er oppladningsfest etter skolen, så jeg pyntet meg.
-Hvor er resten av skjørtet? -Det er Chris. Jeg må stikke.
Vent! Når ble Chris… Jøye meg.
Hva? Var det skjult under de store klærne og basketshortsene?
-Jenta mi er blitt kvinne. -En kvinne fra en Drake-video.
Ingen av jentene får gå på date.
-Det er diskriminering. -Du har rett. Ingen av dere får lov.
Bu!
-Hvem var snella med Kardashian-rumpe? -Søsteren din.
Der får du for å se på rumper.
-Beklager, bin Laden. Opptatt. -Jeg er inder, ikke saudiaraber.
Skal du være rasist, sørg for å få riktig rase.
-Vi kan jo disse de slitte skoene dine? -Stikk.
-Pent. Hun så ikke at du fikk panikk. -Gjorde hun ikke?
-Han ser på meg. -Jeg vet det.
-Nå tror hun du forfølger henne. -Klapp igjen.
-God natt, Deej. Ikke sitt oppe så lenge. -Paul? Har du et øyeblikk?
Ja visst. Hva er det?
-Jeg fyller snart 14… -Ja.
…og jeg kan ingenting om jenter.
Kan du og jeg snakke om alt jeg trenger å vite?
Dette er nok en samtale du bør ta med faren din.
Nei. Vi har ingenting til felles.
-Vi to har et dypere forhold. -Så hyggelig, DJ.
Han er en superpopulær, kjekk idrettsmann som klarer alt. Du er helt motsatt.
Du er en vanlig mann, som meg med middelmådig utseende og vanlig kropp.
-Nå begynner du å såre meg. -Det er en jente, Talia.
-Hun er veldig pen. -La meg tenke.
Det beste er å finne ut hva hun liker.
Så bruker du det for å komme innpå henne.
Det høres fornuftig ut. Takk for at du er så middelmådig, Paul.
Jeg vil alltid være ordinær for deg.
-Seth må stå i kassen. -Hva så?
-Det er patetisk. Så åpenbart. -Hva mener du?
En klassisk tillitsbygger.
Han gir Seth mer ansvar, så Seth blir mer selvsikker og mindre sint.
Og det er mindre sannsynlig at han knivstikker oss mens vi sover.
-Han sover på rommet mitt. -Sov lett, bror.
Det var Melanie og Michele. Vi må reise nordover neste helg for å se på lokaler.
-Jøss! Så spennende. -Ja.
Vent. Neste helg? Det er Dejas første kamp.
Jeg takker nei.
-Nei, bare dra uten meg. -Nei.
Jo, det kommer flere turer.
-Det blir ikke like moro uten deg. -Nei.
Et øyeblikk. Jeg må snakke om kasse-situasjonen.
Jeg…
Jeg er imponert over hvordan du håndterer ansvaret.
-Er det sant? -Ja. Gratulerer, du er ansatt.
Her er litt ekstra for innsatsen.
-Takk. -Bra jobbet.
-Seth, jeg er stolt av deg. -Takk, Zoey.
-Du klarer deg vel uten meg? -Du skal til San Francisco, ikke i krigen.
Vi har råd til hjelp, om du trenger det.
-Dra, det går bra. -Ok. Kos deg. Elsker deg.
-God morgen, sir. -God morgen.
-Tok deg! -Hei. Hvor skal dere med de der?
-Vi skal jo på leketreff. -Dere kan ikke ta dem med.
Det er jo leker.
Som du ba oss kjøpe og lærte oss å skyte med.
Ja, de er kjempemorsomme, men de skal bare brukes inne i huset.
Aldri ute. Ok? Det er ikke trygt.
Men slapp av, det er mye annet morsomt å gjøre der borte. Jeg lover.
Dø!
-Man kan leke andre leker. -La oss få være i følelsene våre.
Ja.
Greit.
-Barna liker meg ikke lenger. -Mine har aldri likt meg.
-Hei, Anne. -Hei, Trish.
-Jøss! Barna er så søte. -Takk.
-Hvor lenge har du vært barnepike? -Anne, dette er Zoey.
-Den nye moren i gruppa. -Overraskelse!
-Jeg klarte det igjen. -Igjen?
Unnskyld. Hjelpe meg. Det ante jeg ikke. Jeg har ikke sett deg i mammagruppene.
Ingen fare. Det er fort gjort.
-Anne Vaughn. Hei, Zo. -"Ey".
Hyggelig å treffe deg. Jeg har også adoptert.
-Det er barna mine, Ming og Kenny. -Ok.
Jeg heter Zoey.
De er mine multietniske barn, Bronx og Bailey.
De ble unnfanget med mannen min,
så fødte jeg dem ut av min egen livmor.
Jeg trenger litt vin, Trish.
-Det gjør vi alle. -Jeg vil ikke være vanskelig.
Det er bare så frustrerende. Alle har så forutinntatte holdninger om barna mine.
At de ikke er mine, at det er så mange, at de er for viltre.
-Mamma! -Er det en rottweiler løs?
-Hva foregår? Hvem sine barn er det? -Se på klokka. Det er tid for vin.
Vent!
Disse espadrillosene egner seg ikke til løping!
KJØKKENSJEF BAKER
Hei. Jeg er kjøkkensjef Baker.
CALABASAS COLLEGEFORBEREDENDE SKOLE
HORNETS 19 - GJESTER 37
-Når skal Deja spille? -Jeg vet ikke, vennen.
VI elsker DEJA
-Hei sann! -Chris!
-Hei, Mrs. Baker. -Står til?
Mr. Clayton. Heier du også på Deja?
-Ja visst. -Hyggelig.
"Også"? Hvem pokker er det?
Det er iallfall ikke Dejas kjæreste som vi ikke skal fortelle deg om.
-Dom, hun skal spille. -Nå er vi i gang! Kom igjen, Deja!
-Ikke du. Baron, du skal spille. -Beklager.
Hva? Baron? Jeg har sett henne trene. Hun er elendig.
Hvorfor velge Baron når de har Clayton?
BARON GYMNAS
Jeg håper USC gir stipend til benkeslitere.
-Hei sann. Hvor skal dere? -Vi er redde.
-Det er et monster under senga. -Har dere prøvd monsterspray?
-Hva er det? -Har dere ikke hørt om det?
Det funker hver gang. Jeg skal vise dere.
Får det øynene til å sprette ut og blodet til å sprute?
-Ja visst. Blod, innvoller, alt mulig. -Kult.
-Hvordan går det med Deja? -Såret ego, men hun overlever.
-Hvorfor vil hun ikke snakke med meg? -Hun er en hormonell tenåring, du er mor.
Mor plastrer sårene hennes og er i skyttergraven med henne hver dag.
Ja, men mor er ikke idrettsutøver. Hun vet ikke hvordan det er å trene hardt
bare for å oppnå såre muskler og knust hjerte. Denne må pappa ta.
Greit. Du trenger ikke omtale deg som "pappa" når barna ikke er her.
Greit. Pappa skjønner det.
-Hva syns du? -Det kan fungere,
men bare om vi river ut alt og brenner det.
-Vi må visst lete videre. -Ja.
-Imens diskuterer vi menyen. -Zoey laget en liste over lokale bønder.
-Lokale? -Ja.
Kundene elsker det, og det er bra for de økologiske gårdene.
Vi elsker økologiske bønder. Gøyale. Vi bruker større aktører for å spare penger.
Mye penger.
-Virkelig? -Da setter vi i gang.
-Virker det fornuftig, gjør vi det. -Fint. Skal vi dra?
-Det lukter tristhet. Og muselort. -Vi har skjønt det.
Zo, det er helt utrolig at du har ti barn og ikke barnepike.
Har du ti barn? Frivillig?
Alle er ikke mine biologiske barn. Tre er fra Pauls første ekteskap.
Så tok vi til oss nevøen vår som havnet på skråplanet.
-Slåssing, gjenger og… -Så fryktelig.
Og dere tok ham med hit til dette trygge, velstående, inngjerdede boligområdet?
-Det var omtenksomt. -Du og Paul må komme på middag en dag.
Det hadde vært hyggelig. Når han kommer tilbake. Han er så mye borte for tiden.
Nå er han i San Francisco og ser på restaurantlokaler.
Typisk. Faren jetsetter rundt mens moren sitter hjemme med barna.
-Ja, helt enig. -Jeg liker faktisk å være med barna mine.
-Jeg også. -Jeg også.
Morsomt. "Jeg også". Dere er morsomme.
-Hei! Er det noen hjemme? -Pappa! Hva har du til oss?
Til dere? Er det ikke en gave at jeg kom trygt hjem?
Bu!
Bu til dere! Å nei, jeg glemte gavene.
Tror dere jeg har noe til dere? Jeg vet ikke hva som er inni her.
-Hvem la den her? En Warriors-drakt. -Takk, Paul.
-Golden Gate-Lego. -Takk.
-Alcatraz-caps. -Fett! Takk.
-Tupac-genser. -Skjer'a?
-Hvem er mobildekselet til? 49ers-sokker. -Takk.
-Får vi noe? En lue eller noe? -Kult.
Å nei. Hva har skjedd? Det er bare klær igjen.
Beklager, dere.
-Vi er de beste barna dine. -Dere har rett.
Jeg skal se… Hotellsjokolade og -såpe!
-Ja! -Ja!
-Godteri! -Såpe!
-Takk, pappa! -Takk, pappa!
-De elsker såpe. -Men bruker den ikke.
Bra, Mr. Baker.
Selvsagt kommer jeg ikke hjem uten en suvenir til mamma.
Hva?
Kjære.
Den er nydelig. Det var ikke nødvendig. Jeg elsker ringen min.
Ja, men jeg har ønsket å gjøre det lenge, og nå har jeg endelig råd.
-Den skulle du fått for ti år siden. -Mener du det?
Ut med den gamle, og inn med bling.
-Liker du den? -Jeg elsker den.
-Hei. Jeg har noe til deg. -Hva er det?
-Kast de slitte skoene du blir mobbet for. -Nei, du har misforstått.
Jeg og guttene mine holder på sånn.
Slutt. Jeg mener det. Ikke gjør det ubehagelig for oss begge.
Jeg ser hva som skjer. Jeg vet hvordan det er. Jeg ble mobbet før.
-Det sier du for å trøste meg. -Jeg mener det.
Bare se på meg. Jeg har alltid vært raringen med en rusa mor og ingen far.
Åpne.
Hei!
Skoene er fete, men jeg kan ikke ta imot. Hvor fikk du pengene fra?
Ikke tenk på det. Nå sørger du for at de bøllene ikke plager deg.
Jeg skal hjelpe deg. Jeg skal lære deg selvforsvar.
Kjør på.
Melanie og Michele vil fly meg opp for å se på restaurantlokaler i noen dager.
-Du var jo nettopp der. -Det er visst viktig å avgjøre det nå.
-Vi skulle jo ha videosamtale i morgen. -De har visst mange møter i morgen.
Så vi pratet nå.
-Hvorfor hentet du meg ikke? -Du badet tvillingene.
-Du kunne sagt du måtte vente på meg. -De bare pratet i vei…
Kan jeg vise deg hva vi snakket om? Det er spennende.
Se her. Vent litt. Se der.
-Ikke sant? -Det er nydelig.
Her kan vi ha en stor tavle med en liste over alle de lokale leverandørene.
Angående det. Det blir for dyrt nå som vi utvider.
Det er slike detaljer som er varemerket vårt.
Og navnet er et annet problem.
Det fins allerede en Bakers frokostbuffé.
De er redd vi vil bli forvekslet.
-Må vi bytte navn? -Ikke vær redd.
-Det skal markedsføres bredt. -Vent litt. Hvorfor?
Sa du ikke at jeg er markedsfører? Jeg fant på "Bakers frokost".
Ja, men det var ikke revolusjonerende. Det er navnet mitt og det jeg serverer.
-Det er navnet vårt og det vi serverer. -Det var ikke sånn ment. Jeg mente bare…
-Jeg er ansiktet utad. Jeg er kokken. -Jeg kjenner ikke Malibu Barbie-dukkene.
De vil ikke ha min mening, men jeg kan ikke tro at du prøver å skvise meg ut.
Det gjør jeg ikke. Jeg lover.
-Jeg vil ikke lage problemer. -Så jeg er et problem?
Det var ikke sånn ment. Zoey, dette er drømmen min.
Nettopp. Drømmen din. Og jeg har ingen drømmer.
Jeg legger meg, men jeg skal ikke drømme.
-Herregud. -Kan barna mine bo hos meg? Hjelper det?
Takk for tilbudet, men nei. Tvillingene liker å ha dem her.
Det går bra.
-Jeg kan flytte inn. -Nei, det går så bra.
Dette klarer du. Hva skal vi ha til middag?
Dette klarer jeg.
Obama, nei! Det er yndlingsskoene mine. Ikke mammas yndlingssko.
Slipp.
-Nå må dere på skolen. -God morgen, mamma.
-Klar. -Hva syns du?
-Gjør som du vil. -Ja!
-Hei. -Godt å høre stemmen din. Hvordan går det?
Huset er rotete. Restauranten travel.
Miniene har gått på skolen kledd som gærninger hele uka.
Men i morgen er du her for å hjelpe meg.
Apropos det. Du må holde ut litt lenger.
-Jeg må bli en uke til. -En uke? Hva med DJs bursdagsfest?
Jeg er tilbake innen festen. Unnskyld. Ikke vær sint. Jeg må sluttføre mye her.
Ikke gå glipp av festen.
Hva er det?
-Hei, jeg er Zoey Baker. -Hei, jeg er Kate Baker.
-Dere ringte om sønnen min, Haresh Baker. -Dere ringte om sønnen min, Haresh Baker.
-Jeg visste ikke at Haresh hadde to mødre. -Ja.
-Nei. Vi er ikke sammen. -Så leit å høre.
-Vi har aldri vært sammen. Livet er langt. -Ikke så langt.
-Robert. Takk og lov. -Mrs. og Mrs. Baker. Takk for at dere kom.
-Ikke noe problem. Hvor er Haresh? -Hva skjedde?
TO TIMER TIDLIGERE
Trent, jeg godtar ikke mobbing!
-Hva driver… -Rasist! Jeg skal drepe deg og besta!
Kom deg bort!
Ro deg ned. Kødder du med ham, kødder du med meg.
-Angrep Haresh gutten? -Min Haresh?
Jeg er også overrasket, men jeg må utvise ham i en uke.
-Jeg sentrer. -Jeg er fri.
-Spiller dere? -Jeg skulle gå på rommet.
-Ikke for å spille. Du har husarrest. -Det er ikke hans feil. Guttene på skolen…
Jeg bryr meg ikke. Dere kunne blitt utvist fra skolen. Gi meg kontrollerne.
Faren deres drar, og alle går fra vettet.
-Hvor skal du? -Møte Chris. I kveld.
Nei. Du har lekser og trening i morgen.
-Du må hjelpe med barna til Paul kommer. -Når kommer han? Han er alltid borte.
-Gi meg nøklene. -Så urettferdig.
-Bruker ikke hun… -Ikke prøv deg.
-Livet mitt er et mareritt. -Alle har gått fra vettet.
-Hva syns du? -Skulle vi ikke se på nye lokaler?
Her lukter det muselort. Hvorfor er det lunsjretter på menyen?
Vi har gjort undersøkelser. Alle elsker suppe. Det fins ingen frokostsupper.
Da kan de spise på et aldershjem. Frokost er min greie. Jeg er frokostmannen.
Ikke tenk så smått. Det er ikke en nabolagsrestaurant lenger.
Herregud. Sønnen min har bursdag. Jeg må dra. Den kan dere makulere.
-Vent! -Frokost!
Hva?
Trish, alt er klart. Hjerner og gugge er satt ut.
Jeg elsker zombie-temaet. Grønt sukkerspinn var genialt.
Takk. Jeg ante ikke at det var så mye jobb. Paul og jeg planlegger alt sammen.
-Er han ennå i San Francisco? -Han bør være her snart.
Men jeg må gå opp. DJ og Deja nekter å komme ut av rommet.
Det vet jeg alt om. Madison kom ikke ut på to år.
Trenger dere noe, spør Kate. Hun er alltid hjelpsom. Nei da. Kos dere.
Tenk at begge to var parakitter i et tidligere liv.
-Vilt. -Å fly er helt fantastisk.
Du er fantastisk.
Hvem bryr seg om en teit fest?
Ingen vil vel gå rundt med en vakker, eksotisk fugl på skulderen.
-Iallfall ikke jeg. -Jeg forstår.
-Ja, ikke sant? Det tenkte jeg også. -Er det sant?
Spennende.
DJ! Hva gjør du? Festen begynte for 15 minutter siden.
-Jeg må prate med Paul. -Jeg vet ikke hvor han er. Prat med meg.
-Dette er guttegreier, mamma. -Ok. Hva med faren din?
Nei! Slett ikke. Det går bra. Jeg bare gjør som Paul sa.
Jeg kommer snart ned. Jeg lover.
-Unnskyld. -En viktig melding. Flight 5543…
-Unnskyld. Jeg er sent ute. -Alle passasjerer…
-Jeg trodde ikke jeg rakk det. -Beklager. Gaten er stengt.
Nei. Jeg må rekke bursdagen til sønnen min. Se så søt han er.
En svart sønn. Selvsagt. Vær snill å trekke ut gangbroen.
-Seriøst? -Nei.
Hør nå her. Jeg lager en fantastisk saus.
Den er sterk, søt og salt. Og jeg lover
at du skal få gratis saus resten av livet om jeg får gå om bord. Hva sier du?
Sir!
Den er sterk, søt eller sterk avhengig av hva du har den på.
Rasist som spør om jeg vil ha sterk saus. Det vet du vel, men du bør ikke spørre.
FARE ZOMBIER
-Jeg elsker tørrisen. Bra tenkt. -Takk.
Hvor er DJ? Madison leter etter ham. Jeg tror hun er forelsket.
Jeg vet ikke hva som tar så lang tid. Hjelpe meg.
-Inviterte du Anne? -Nei. Hun kommer for å sverte festen.
Hei. For en nydelig fest.
Så retro at du ikke har kjendis-opptredener.
Som da vi var barn og foreldrene ikke brydde seg.
Uansett. Dette er veldig urovekkende.
Det har vært flere innbrudd i nabolaget.
-Så fryktelig. -Grusomt.
Denne er til bursdagsgutten. Jeg vil hilse på familien. Hvor er nevøen din?
-Hvorfor lurer du? -Bare nysgjerrig.
Og bare av nysgjerrighet, hvor var han i går 21.32?
Antyder du at nevøen min hadde noe med innbruddene å gjøre?
Nei.
Jeg bare…
Du sa selv at han havnet på skråplanet før han kom hit.
Det gjør ham ikke kriminell, Anne.
Familien min er hederlig.
Vi er lovlydige borgere. Vi bidrar i samfunnet.
Det er bare en fase. Han liker å kle seg ut, drive med cosplay.
-Hei, Talia. Står til? -Hei, DJ.
Å nei.
-Zoey, har du funnet lysene? -Vent!
Hvor blir lysene av? Alle er klar for kake.
-Vent! Det er de siste. -Zoey, vi har et problem.
-Hva foregår? Var ikke du på rommet? -Nei, hun har overnattet hos typen.
Jeg fikk husarrest for å slåss. Du slipper aldri ut igjen.
Jeg dro på treningen, men hun var ikke der.
Ok. Nå er det fest. Vi prater om dette etterpå.
-Nei, vi tar det nå. Dette er din feil. -Hva? Hvorfor det?
Jo, det er din feil. Og bleikfisen som ikke kan oppdra svarte barn.
Du har gått fra vettet. Barna våre får en god oppdragelse.
-Jeg smurte ut eyelineren. -Er dette bra?
-Ja, et perfekt sotet øye. Bra. -Takk, mamma.
Beklager at jeg er sen. Dere vil ikke tro hva som skjedde.
Jeg måtte leie et privatfly. Jøss! Hvorfor antrekket?
For å få jenter. Og det funker!
-Ba du sønnen min bli satanist? -Nei.
Jeg sa han skulle begynne med det jenta likte. Jeg ante ikke at det var punkrock.
-Hvorfor prater du med sønnen min om sånt? -Han kjenner meg bedre enn du gjør.
Hva er yndlingsfargen min? Yndlingssuperhelten min?
Fem regler for å overleve en zombie-apokalypse. Kom igjen!
Ok. Jeg trenger ikke vite hvordan man dreper en zombie for å oppdra sønnen min.
-Dette ville ikke skjedd om jeg bestemte. -For du gjorde en fantastisk jobb sist?
Samme det. Huset er ute av kontroll.
Barna slåss, blir utvist og overnatter hos typen!
-Hvem overnattet hos typen? -Deja.
Hva?
-Når begynte du å skulke treningen? -Etter jeg sluttet med basket.
Du kan ikke slutte. Du har trent hardt.
Jeg får ikke spille, vi betalte ikke gymsalen.
Nei. Talentspeiderne fra SC kommer lørdag. Du kan ikke bare slutte.
-Resten av livet ditt står på spill. -Og basket er bare en del av det.
Jeg elsket laget mitt, men jeg hater å spille med snobbene på snobbeskolen.
Ikke slutt på grunn av medspillerne.
-Dere kan ikke tvinge meg. -Dette er latterlig.
Barna får ikke bli i dette galehuset. Jeg søker om full foreldrerett.
Du er latterlig.
-Jeg bor ikke hos deg. -Jo da. Og du spiller på lørdag.
Så kommer du rett hjem. Du har husarrest.
-Chris og jeg skal på kino… -Ikke mer Chris.
-Det kan du ikke nekte meg. -Jo. Kan jeg?
-Ja. -Bra. For det gjorde jeg.
Det er urettferdig. Chris er det eneste som er bra her. Jeg hater dette stedet.
Det gjør alle. En politispire følger mamma når hun forlater huset.
Naboene kaller Harleys rampe skjemmende. Bronx og Bailey er for redde til å sove.
Og Haresh får gjennomgå av tapere på skolen.
-Jeg fikk inn noen fulltreffere. -Jeg trodde dere var lykkelige.
Nei, du er lykkelig, og du enset ikke oss.
Etter vi flyttet hit, dro du for å drive franchisen og etterlot oss her.
Jøss. Jeg visste ikke at vi fikk ha sånne utbrudd.
-Det skulle jeg visst før. -Deja har ikke et utbrudd. Ok?
Hun er ærlig. Vi har oppdratt dere til å være ærlige.
-Jeg er glad du sa fra. -Virkelig?
Moren deres har rett. Nå roer vi oss ned og går på festen.
-La meg… -Dom, vær så snill. For DJs skyld.
-Nå går vi. Kom igjen. -Alle sammen. Resh, du har husarrest.
-Deja. Det er helt upassende. -Du var jo glad hun sa fra.
Fordi vi må fremstå som en enhet. Skjønner hun ikke hvor hardt jeg jobber?
Paul, innse det. Dette funker ikke.
Nabolaget, skolene, franchisen. Det passer ikke oss.
-Hvorfor sier du det først nå? -Jeg var så stolt og glad på dine vegne
for at sausen tok av. Så gikk jeg med på alle de andre større og bedre greiene.
Jeg vil også tilby barna mer, men vi kan gjøre det på vår måte.
Jøss.
Jeg har vært så mye borte at jeg ikke ante at alle var ulykkelige.
Jeg vet ikke… Jeg ville bevise at jeg kunne gi alle alt de ønsket seg.
Jeg ble revet med av Barbie-dukkene. De overtalte meg nesten til å lage lunsj.
Det er blasfemi.
Du har rett. Dette er ikke oss. Kitschkåken, privatskolene, ringen.
Ringen funker.
Godtepose?
Jeg skal hente Deja og DJ. Jeg sa jo jeg ikke ville forlate dem her.
Tror ikke Deja vil protestere.
-Hun liker seg ikke her. -Hun er tenåring.
Hun liker ikke motgang. DJ sa tydelig at han ikke ville bli med deg.
Vel, DJ vet ikke hva som er best for ham.
-Du vet vel at de er mine barn? -Selvsagt. Men de er også min familie.
-Vi har ikke har samme blod og hudfarge… -Ok. Stopp.
Husk at vi ikke snakker om å ha bursdag på samme dag eller lik musikksmak.
Dette er noe annet. Vi snakker om erfaringer… Du aldri vil forstå.
Du vet at jeg også har svarte barn?
Selv om du giftet deg med en svart kvinne og fikk barn med henne,
forstår du ikke alt de utsettes for.
-Du aner ikke hva DJ møter om et par år. -Jeg ser hva du utsetter ham for nå.
Du aksepterer ikke at han er en snill nerd som vil spille rollespill.
Ja, slik kjenner vi ham.
Men han blir snart en mann
og vil bli ansett som en trussel uansett hva han gjør.
-Tror du ikke jeg forstår det? -Hør nå her, Paul…
Jeg gikk fra å være en tynn, liten gutt til å bli kåret beste spiller tre ganger.
Likevel blir jeg fremdeles stoppet i alle byer.
Det kan du ikke forberede ham på. Du vet ikke hvordan det føles på kroppen.
Hvor skremmende det er. Hver eneste gang.
Du har rett. Jeg har aldri opplevd det og kommer heller ikke til det.
Jeg respekterer alt du sier.
Men en ting jeg har, er et utrolig sterkt bånd til begge barna dine.
Fordi jeg er til stede. Og jeg elsker dem. Og de elsker meg.
-Jeg gjør mitt aller beste. -Og det er ikke godt nok.
-God natt. -Vi må fortelle deg noe.
-Hvor er pengene mine? -Hva prater du om?
Spar deg, Seth. Vi vet du er en tyv. Harley hørte naboene snakke om innbrudd.
Vi vet at det var deg.
Du liker ham ikke, men han er ikke skyldig av den grunn.
Han hadde 500 dollar der. Og han kjøpte dyre sko til deg.
-Ja. -Du sa at han stjal fra kassen.
-Jeg er dum. Jeg trodde dere brydde dere. -Seth, vær så snill.
Jeg la dem tilbake. Ikke at dere bryr dere.
-Bra jobbet. -Vent, Haresh.
-Jeg stikker. -Hva er det?
Jeg vet ikke hva dere vil bevise, men jeg er ikke en del av familien.
Jeg klarer meg selv.
-Vent, Seth! -Jeg skal se hva som foregår.
Pengene er ikke stjålet. De er fra barnevernet.
Vi får penger for å dekke Seths utgifter, men vi gir dem til ham.
-Hva med innbruddene? -Det var ikke Seth.
Noen brøt seg inn hos Anne under festen mens Seth hadde husarrest.
Seth er ute, og vi vet ikke hvor.
-Jeg vet det. -Hei.
-Kom igjen. -Vi drar!
Nei! Ikke… Han trenger ikke vår hjelp. Harley, et øyeblikk.
-Deja, DJ, kom ned nå. Vi drar. -Nei, Dom.
Ingen skal dra noen steder. Jeg må dra.
Hva? Deja, DJ, nå drar vi.
Pappa!
-Pass opp! -Au!
-Vi drar. -Vent nå.
Vær så snill, dere. Pappa klarer det alene.
-Hva foregår? -Hvor er Paul?
Ro dere ned. Det går bra. Han dro til Whittier for å lete etter Seth.
-Whittier? -Ja.
-Paul? -Ja?
God kveld, sir.
Jeg ser etter nevøen min. Har du sett ham?
Nei, men jeg ser du har iPhone 12.
-Ja. -Onkel Paul?
Seth. Du har det bra.
-Hvordan fant du meg? -Jeg har sendt bursdagskort i årevis.
-Jeg skal hente deg. -Dra.
-Seth! -Seth!
-Jeg fant ham! Ja! -Pappa!
-Dere… Kjære, jeg har kontroll. -Seth!
-Pappa! -Ok.
-Pappa! -Hei.
Slapp av. Han har bilstoler. Fuglemannen har fire barn.
Hvem inviterte Jackson 9? Skal dere til Disneyland, har dere kjørt feil.
-Heldigvis fant vi deg. -Kom hjem, Seth.
-Ja. -Ja.
Vær så snill.
Er det dama di?
-Slutt nå. -Mamma er ikke et objekt.
-Ok. Nå drar dere. Jeg tar over. Dra. -Nei.
Nei. Vi blir her. Vi er en familie.
-Vi støtter deg. -Ja.
-Helt klart. -Jeg også.
Selv om Harley og jeg beskyldte deg for å stjele.
-Det var slemt. Unnskyld. -Bare du kan lage monsterspray.
-Vi trenger påfyll. -Kom tilbake, bror.
Jeg ville ikke klart meg uten deg.
Du beskyttet meg da jeg trengte deg, og nå er jeg en legende.
Brødre på livstid.
Den lille inderen har stort hjerte. Og et fint kjede.
-Du er kul. -Takk.
Ok, hør nå her, Seth.
Kom hjem, Seth. Du skal få hilse på kosebamsene mine.
Jeg vet du er lei deg.
Du har blitt sendt rundt så mye at du ikke vet hvem du kan stole på.
Det er urettferdig. Jeg lover at det vil bli annerledes.
Uansett hva som skjer med moren din, har du et hjem hos oss. Ikke sant?
-Ja. -Helt klart.
-Kom ned. -Takk.
Jeg vet dere mener det, men jeg passer ikke inn i deres fancy livsstil.
Vet du hva? Vi passer heller ikke inn i denne fancy livsstilen.
-Nei! -Kom igjen, Seth.
Kom hjem, Seth. Sånn kjærlighet er sjelden.
-Seth! -Kom nå.
-Kom igjen, Seth! -Kom igjen.
Seth!
-Seth! -Kom hjem.
Vi ses.
Nå drar vi hjem.
Seth!
-Seth! -Kom igjen.
-Seth! -Hva med en gruppeklem?
-Seth! -Ikke knus tvillingene.
Hei!
Jeg hater å bli så rørt.
Ok. Hei.
-Er vi hjemme? -Ja, vennen. Vi er hjemme.
Gå opp og legg dere. Jeg kommer og bretter rundt dere.
-Takk, Dom. -Dere.
Jeg overreagerte. Jeg mente ikke det med å kreve full foreldrerett.
Du og Zoey har en fantastisk familie.
Jeg er glad dere er en del av den. Du har rett, Paul.
Jeg har gått glipp av mye ved ikke å være til stede.
-Lære han å pusse tenner, sykle… -Vær glad du slapp tannpussen.
En fireårings morgenånde er som en liten drage som smelter ansiktet ditt.
Likevel. Du fikk oppleve alt det. Det gjorde ikke jeg.
-Er du sjalu på meg? -Nei.
-Selvsagt ikke. -Det ville vært rart.
DJ, du har rett. Jeg vet ikke hva du liker.
-Ja. -Men jeg vil gjerne vite det.
-Er det sant? -Ja.
Skal vi to dra på tegneseriemessen i år? Lage litt liv. Hva sier du?
Ja. Gjett om. Vil du gå for cosplay?
Ja visst. Som du vil.
Ja! Jeg tar med tegneseriene mine. Vi har så mange valgmuligheter.
Ok, kompis. Hva har jeg begitt meg ut på?
Du sa ja til tights størrelse XXXXL og en kappe. Det blir fantastisk.
Takk for at du spurte. Godt spørsmål, Bethany.
-Beklager å forstyrre. -Jeg prøvde å stoppe ham.
-Paul? Vi skal ikke signere før neste uke. -Det skjer ikke.
-Hva mener du? -Lunsj.
Det latterlige måltidet mellom frokost og middag, som jeg heller ikke serverer.
-Paul, du overdriver. -Gjør jeg? Jeg skal fortelle dere noe.
Jeg elsker frokost. Frokost er mitt syltetøy.
Jeg liker også syltetøy. Så mye godt. Jeg elsker marmelade, geleer.
Kvedepasta kan være godt på ostefat. Jeg babler. Jeg vil ikke ha noe av det.
Jeg vil ha navnet, merkevaren og alle rettighetene tilbake.
Jeg kan kjøpe alt tilbake.
Gir du opp på grunn av lunsjmenyen, begår du en stor feil.
-Stor feil. -Ja, millioner av dollar og et kjent navn.
Men selv om Chef Boyardee var en rockestjerne, er ikke det noe for meg.
Jeg vil heller være blakk og lage omeletter til barna
enn å ha suksess og lage suppe for dere to.
-Var Chef Boyardee en virkelig person? -Vær snill å ikke saksøke meg for dette.
Jeg har så mange barn, og de… er dyre i drift. Det vet hun.
-Kan jeg hjelpe deg å pakke ut i morgen? -Jeg vet ikke.
Det er langt fra Calabasas til Echo Park. Orker du et avstandsforhold?
-Tror du jeg er redd litt trafikk? -Det bør du være.
-Ja, men du er verdt det. -Du er så klein.
-Lov at du kommer på mammatreff. -Ja.
Fleiper du? Selvsagt. Vent. Kommer Anne også?
Nei. Hun flyttet til Idaho på grunn av mangfoldet.
Forståelig.
-Paul? -Ja.
Jeg er glad vi flytter, men jeg er lei for at jeg var så frekk.
Det var du ikke. Jeg setter pris på alt du sa.
Noe av det mest omtenksomme en kan gjøre mot andre,
-er å fortelle den harde sannheten. -Du er elendig i basket.
Hvorfor lyver du når jeg nettopp ga deg en leksjon om å snakke sant?
Vi flyttet fra Calabasas tilbake til pulserende LA.
-Barna begynte på de gamle skolene. -Deja begynte på basketlaget
og fikk stipendet.
-Kom igjen! -Hun er kjempegod.
Kate fant en flott mann med fire barn og ni fugler.
Og Dom fant en kul, ny kjæreste med to hunder og sunne grenser.
Litt hardt.
Vi elsker DEG, Deja
-Min hjemmebane. -Hva?
Og vi fant det perfekte huset til vår fullkomne ufullkomne familie.
Vi tar en selfie før vi går inn. Klare?
Smak på denne, kjære.
-Nam. Hva er det? -Min siste oppfinnelse: Croissant-sufflé.
Den skal hete "croissant souff-hei".
Nei.
-Det er ille. -Siden dere er så kritiske. Hva syns dere?
-Jøss. Helt fantastisk. -Den nye etiketten.
Bakers sterke, søte og salte FROKOSTSAUS
-Når rakk du det? -Se så søte vi er.
-Er jeg der? -Selvsagt. Du er en del av familien.
-Den er kul. -Det er to av meg.
-Den ene er meg. -Er det to av oss?
Hvem vil ha mer croissant souff-hei?
-Det er jo det. -Nå skal dere…
Jeg fikk ikke franchisen, men jeg fikk noe bedre.
Jeg fikk familien min og et liv som passer perfekt til alle drømmene våre.
Til syvende og sist finnes det ikke en bedre drøm.
Dusinet fullt FROKOST
Bakers sterke, søte og salte FROKOSTSAUS
Med Dom som investor ble Baker-sausen en nasjonal suksess.
Paul, Zoey og Dom er nå sauskonge, -dronning og -hertug.
Kate fant opp fugleyoga. Ikke noe for mennesker,
men fuglene syntes det var avslappende.
Deja og Chris fikk husarrest resten av deres dager.
Eller iallfall til de begynner på USC.
Seth flyttet tilbake til moren. Han besøker fetterne ofte.
De har ikke hatt monstre siden.
Ella ble sosiale medier-manager for Harleys punkband.
Filmene hennes fra skolens talentshow tok av på nettet.
Luna og Luca ble tennisturneringen for de under tolvs svar på Venus og Serena.
DJ og Talia var råkule som Black Panther og Black Widow.
Dom innså at han passer som Thor.
Tekst: Lisa Vilbo