Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FULLT HUS
Baserat på romanen av
Välkommen till vår familj. Vi är familjen Baker.
Vi är en stor familj full av stora drömmare.
Jag heter Zoey och det här är Paul.
Just nu är vår dröm att få ut alla ur huset i tid.
Vi fixar det här.
Jag tar killarna och småttingarna.
-Jag tar Dej. -Okej.
Det här är DJ.
Han drömmer om att bli världens bästa Lego-designer och serietidningstecknare.
Det skulle kunna hända.
Deej. Upp och hoppa.
Haresh! Upp och hoppa. Vi har en restaurang att driva. Sätt fart!
Det här är Haresh. Han drömmer om att bli en player. Det kommer inte att hända.
Senast jag kollade sover inte players med sina nallar.
Okej.
Det här är Deja.
Hon drömmer om att bli point guard för USC.
-God morgon, Dej. -God morgon, Paul.
Hon kastar!
-Hon sätter den! -Ja!
-Rätt säker på att det kommer hända. -Publiken jublar!
-Upp och hoppa. -Och det här är småttingarna.
-De drömmer om att bli större. -God morgon, mamma!
Vi har också fyra jyckar.
Bark Obama
och Joe Bitin'.
Det finns inget varmvatten kvar.
Vänta, har vi varmvatten?
Det här är Ella.
Hon drömmer om att bli influencer.
Vakna, annars hamnar den här bilden på ditt Instagram om tre, två…
Pappa, nej!
Det här är Harley.
Rör du mig, så ryker ett finger.
God morgon på dig också, min rara ängel.
Hon drömmer om att hennes punkband ska bli en internetsensation.
Torktumlaren är trasig igen.
Hur kom du ner hit så snabbt?
-Tvättluckan. -Har vi en tvättlucka?
Ja. Häng med, pappa.
Jag har en ny följare.
Det är säkert mamma.
Det är mamma.
-Lägg på ett kol! -Har nån sett mina Converse?
De är inte dina.
-Och det här är min exfru… -Kate!
God morgon!
Vad gör du här? Och ännu viktigare, varför gav vi dig en nyckel?
Är det så du välkomnar nöd-barnvakten som är här för att rädda dagen?
Och därför gav vi henne en nyckel.
Namaste.
Hon drömmer om att utvidga sin yogastudio.
-Hej, mamma. -Hej, finingar.
God morgon, hörni.
-Bagel. -Clementin.
-Skicka en bagel. -Bagel. Bagel.
-God morgon. -Bagel, bagel.
Dubbla clementiner.
-Och en Chuck. -Tack, Kate.
Ursäkta, fröken. Ingen bagel till chihuahuan.
Hans regler, inte mina.
Där har vi alarmet. Se upp, världen. Här kommer vi.
Nu rullar vi. Sätt fart!
Okej. Två mammor, en pappa,
och en hop av nio ungar.
Jag vet vad ni tänker, och nej, vi är ingen kult.
Men vi är definitivt annorlunda.
Ingen lämnas kvar!
-Men vi, då? -Ja!
Tyvärr, alla tvillingar lämnas kvar.
Va?
När vi går till jobbet,
stannar småttingarna hemma med Kate, eftersom barnarbete är reglerat.
Kate är kanske inte den stabilaste barnvakten,
men ungarna älskar henne. Och hon är ledig.
BAKERS FRUKOST
Vi driver vår egen familjerestaurang, Bakers Frukost.
Ett "mamma och pappa"-företag,
och dotter och dotter,
och son och son
och dotter.
-Hej, Paul. -Hej. Den kan tas ut.
-Tack. -Tack.
Först borde jag förklara hur vi hamnade här.
Kate och jag träffades på college när vi spelade Sandy och Danny i Grease.
Vi behöll våra karaktärer även utanför scenen,
blev kära och fick ett överraskningsslut,
då vi blev gravida med Ella.
Därför hoppade jag av studierna och tog jobb på ett sunkigt matställe.
Vi hankade oss fram när vi blev gravida igen…
…med Harley.
Och sen, när våra bästa vänner dödades av en rattfyllerist,
adopterade vi vår gudson Haresh.
Inget var mer spännande än att vara föräldrar,
men Kate tyckte det var mycket mindre spännande att vara gift med mig.
Vi enades om att avsluta det kapitlet av våra liv och påbörja nya.
Jag drömde stort och köpte…
UNDER NY LEDNING Pauls MATSTÄLLE
…det sunkiga matstället, där jag träffade…
Pannkakor och en Denveromelett, tack.
Och jag har frukostkuponger.
Tyvärr, men klockan är 11:16.
vilket betyder att du måste beställa från den här underbara lunchmenyn.
Hej, mamma.
Kom, ungar.
Den här ovänlige herren försöker tvinga oss
att äta varm soppa och köttpaj till frukost.
Varför? Har vi varit dumma?
Sir, berätta för mina bedårande barn
varför de inte kan få smarriga ägg och fluffiga pannkakor.
Det här är fantastiskt.
Tack så mycket. Det är en crêpe med äppelbacon.
Och den är underbar.
-Men såsen är fantastisk. -Menar du det?
Den är het, söt eller kryddig, beroende vad jag häller den på.
Exakt vad jag strävade efter.
Den är fantastisk. Du är som såsernas Willy Wonka.
Minus de underbetalda, exploaterade Oompa-Loompierna.
Du har uppenbarligen inte tittat i köket än. Stället går runt på Loompier.
Förresten, förlåt för tidigare.
Jag vet hur det är när ungarna är inställda på frukost.
Jag har tre egna. Och frukost är deras favoritmål.
Det där med att man slutar servera frukost kl 11:00 måste få ett slut.
Jag måste kunna äta den här frukosten med den såsen dygnet runt.
Intressant idé. Jag tar upp det med ägaren.
-Ja. -Vänta! Det är jag. Jag älskar det.
Så gott.
Vill du ha dessert, kompis?
En jättecupcake.
Jättecupcake får det bli då. Jag kommer strax, mamma.
Han är snäll.
Han är okej.
Jag var också nyskild.
Mitt ex Dom och jag träffades på USC.
Hallå, hallå.
Vi var det perfekta paret. Han var fotbollsstjärna,
och jag var cheerleader och kursetta.
-Vem pratar du med? -Vi gifte oss direkt efter skolan,
och Deja och DJ kom strax därefter.
"…berg-och-dalbana."
Vår familj växte lika fort som Doms fotbollskarriär.
Först gjorde vi pratprogram och plåtningar ihop,
men sen var han alltid borta på reklamuppdrag och affärsresor.
Och vår idéer om partnerskap förändrades.
Så vi enades om att avsluta det kapitlet av våra liv och starta nya.
Jag bytte fyrstjärniga restauranger mot dygnet runt-hak.
Jag dammade av min marknadsföringsexamen och vi blev affärskompanjoner.
Sex månader senare slog vi ihop våra två familjer till en.
Och vi fick alla våra drömmar att slå in.
En stor, underbar familj,
en blomstrande verksamhet,
-och frukost dygnet runt. -Får jag kittla dig?
Till och med vår bröllopstårta var gjord av våfflor.
Varsågod.
Vi gjorde om matstället till ett frukostställe.
Vi serverar frukost-frukost…
ENCHILADA MED ÄGGVITOR
Lunch-frukost…
JALAPENO-GRYN FILET MIGNONG-VÅFFLA
Och middagsfrukost.
Min graviditet var planerad,
men inte resultatet.
Tvillingar! Luna och Luca.
Vårt liv blev lite kaotiskt.
Och just när det lugnade ner sig,
hände det igen med Bronx och Bailey,
som gjorde oss till en stor, lycklig familj med 11 medlemmar.
Och hur hektiskt vårt liv än kan bli, så känns det ändå alltid helt rätt.
Älskling, det här är fel. Vi är väl inte en månad sena med hyran?
-Eller? -Vad? Vi, sena? Det är vansinne.
Älskling, älskling. Du ångesthackar igen.
Förlåt.
Undanhöll du det här avsiktligt från mig?
Det är bara en månad. Jag lovar att det inte är så allvarligt.
Jag älskar det här stället lika mycket som du, men det suger musten ur oss.
Vi kommer ingenvart, för allt går rakt in i verksamheten igen.
Hur blir det med vår dröm om ett större hus?
Det kommer att ske, jag lovar.
Till och med Chef Boyardee började som stekkock.
Jag behöver bara lite mer tid.
Menar du att Chef Boyardee är en riktig person?
Absolut.
Känner du inte till Boyardee? Han var en legend.
Han levererade faktiskt maten till Woodrow Wilsons bröllop 1915.
Han blev 87 år.
Han dog rik och lycklig i Ohio.
Det är så konstigt att du vet det.
Fortsätt drömma.
Pasta i tomat- och köttsås
-Kan jag hjälpa er att hitta nåt? -Hej. Ja.
Jag söker en sås som kan vara het, söt eller kryddig
beroende på vad man äter den med.
Det låter fantastiskt.
-Eller hur? -Vad heter den?
Jag vet inte än.
Okej. Säg till när du kommer på det.
Varsågod.
Kall och god.
Så du inte behöver resa dig och gå till köket,
eller hallen eller nåt rum, faktiskt.
Du är så omtänksam. Tack, raring.
Har du hört talas om TikTok? Det är jättekul.
-Hej, Danny. -Hej, Luna.
-Hej, Danny. -Hej, Kate.
Vad leker ni?
Dragrace.
Kul! Jag älskar RuPaul.
Vem vill satsa?
-Jag har pengar. Jag satsar på Bailey. -Jag satsar på Bronx.
Nu kör vi igång.
Barnvakten lär inte vara distraherad för evigt.
Kusten är klar! Nu kör vi.
Redo? Kör!
-Ja! -Ja!
Kör!
Heja Bronx! Heja Bailey!
Heja Danny!
Han knappar in på oss!
Åh, nej! Flaskan!
Kör! Kör!
-Genväg! -Orättvist!
-Kom igen, Bailey! -Efter dem!
Oj, då.
-Vad är det? -Föräldrar!
-Allihop ut! -Jag öppnar.
Vad händer? Danny?
-Stick! -Försvinn!
Ja.
Hördu!
Det gjorde nog ont.
Det gick bra.
-Vill du ha lite is? -Nej, då. Det behövs inte.
Vännen, hur många fingrar håller jag upp?
-Fyra. -Så han är sig själv igen.
Innan du säger nåt, det är inte som det verkar.
Hade ni inte en Fast and Furious-tävling mot Danny Chen för pengar?
Jag insåg just att vi inte är smartare än du.
Ni är så oansvariga.
Jag har legat i sängen hela tiden.
Du har fortfarande hjälmen på.
Det här är min sovhjälm.
Okej. Ni två, ut härifrån. Vad ska jag göra med er?
Gå till ert rum.
Men vill du inte göra vår TikTok-dans med oss, pappa?
Ja, för vi är så oemotståndligt bedårande.
Försök inte charma mig med vår TikTok-dans. Och ni gör den inte ens rätt.
Ni måste klappa ovansidan av händerna och sen kasta.
Ni är en skam för familjen. Gå till ert rum.
Vi försökte.
Det gör vi alltid.
Så, tror du att Bronx är okej?
Ja. Han slår i huvudet en gång i timmen.
Åh, vad bra. Fast det här känns som mitt fel.
-Tycker du? -Min nya terapeut säger
att jag har problem att vara disciplinär.
Har du en ny terapeut igen?
Men min nya nya terapeut fick mig att inse att jag saknade min gamla nya,
så det är ut med den nya, in med den gamla.
-Det är fullt begripligt. -Ja, eller hur?
Vem är det?
Troligen ingen, men om det är Danny Chens föräldrar,
känner vi inte honom, och han var inte här.
-Dom, hej. -Hej.
Hur mår du? Vad gör du i stan?
Jag kom just tillbaka. Jag tänkte hälsa på barnen.
Hoppas det inte är ett problem.
-Alltså… -Nej.
Du är snygg och berömd. Kom när du vill.
-Pappa? -Hej.
-Hej, pappa. -Hej, läget, DJ?
-Hej. -Titta. De här är till dig.
Tack.
-Dom! -Hej, lilleman, hur är läget?
-Alltså… -Hur mår du, mannen? Se på dig.
-Stilig som få. -Du också.
Tack, mannen.
-Vem vill ha hörlurar? -Jag.
Beats-hörlurar?
-Beats med monogram. -Wow.
Vill du hjälpa mig dela ut dem?
-Ja! -Tack, kompis!
Tack, pappa.
-Varsågod, raring. -Wow.
Här, pappa. Dom köpte ett par till dig också.
Oj. Tack.
-Vad är det här? -Titta vad Dom kom med.
De har våra namn på.
-Snyggt jobbat. Tack, D. -Så snällt av dig, Dom. Tack.
Jag antar att jag inte… Fick jag inga?
-Kate. -Okej. Schyst. Ingen fara.
Jag ska titta till Bronx.
Så, vad tycker du?
Jag menar, de är Michael Jordan-skor och…
Ja, de blir väl kul.
-Ja, rätt häftiga, va? -Ja.
Så häftiga. Väldigt häftiga.
De ser så dyra ut. De kostade nog mer än…
Det här huset?
Nej, det är… Det…
Jag skulle… Jag skulle faktiskt säga fem par av mina gympaskor.
Men nej, huset jag bor i är definitivt roligare.
De är så stora.
Kolla in de här, älskling.
Ja, han har faktiskt storlek 43 nu, Paul.
Du kanske inte vet det, men stora fötter är ett släktdrag för oss.
Vilken storlek har du? Jag gissar på 41?
-Pappa. -Jag föddes med pyttesmå tår, Dom.
Det är inget jag gillar att skämta om, men eftersom du frågar, 40,5.
Åh, Paul.
Raring, jag älskar dina små fötter och att vi kan dela samma skor.
Vi delar inte samma skor. Jag hade på mig dina UGGs en gång.
Paul, slänger du hit en öl?
Tyvärr. Vi har ingen öl.
Jag ser tydligt att ni har öl.
-Den står i… -Nej.
-Paul, var inte sån. -Jag ska tala om vad jag kan ge dig.
En sak vi har till dig,
är en smarrig juicekartong.
Min favorit. Det här är bättre.
Och…
…intressant ställe att förvara apelsiner på.
Ja, det är praktiskt. De är överallt.
Vill man ha en apelsin, sträcker man sig ner.
Så, Dom, kul att se dig.
Vad gör du i stan? Måste du inte jobba?
Nej, jag har gått i pension.
Jag överväger ett årslångt kontrakt med ESPN.
Vilket betyder mer pengar, färre tacklingar,
så jag kollar efter hus att köpa.
Så du ska flytta tillbaka till L.A?
-Det blir toppen för barnen. -L.A? Som i hit till L.A?
Där jag bor? Med min familj?
Ja. För att vara med min familj.
Jag trodde vi alla var familj.
-Det är vi. -Det är vi.
Men det betyder att jag kan finnas här mer,
ta del av vardagen och hjälpa er med dem.
-Schyst. -Nej. Vi klarar oss nog.
Vi behöver väl ingen hjälp, älskling? Nej, vi är…
Vi klarar oss. Det här rullar på som en väloljad maskin.
Han nös och började blöda igen.
Det smakar metall.
-Okej, jag kommer. -Han mår bra.
Han är inte ens din, så oroa dig inte.
Jippi, Dom ska flytta tillbaka. Mer Dom.
-Paul. -Jag vet. Det blir toppen med barnen.
Men det blir definitivt konstigt att ha honom här.
Till skillnad från det normala sättet som Kate är här hela tiden?
Förra veckan kom jag på henne med att prova mina baddräkter.
-Men hon hjälper till med barnen. -Det kommer Dom också att göra.
Nu.
Kom igen, Zoey. Du vet att det inte är samma sak.
Kate är inte rikare och två meter längre än du.
Kommer du nånsin sluta känna dig hotad av allt det där?
Jag är inte hotad. Jag bara… Ärligt?
Det är sorgligt att han känner behov av att blåsa upp sig genom att komma hit
och överösa oss alla med de här dyra hörlurarna.
Vi fattar. Du är en före detta fotbollsspelare med enorma fötter
och en japansk toalett som tvättar din rumpa.
Jag vet inte hur du vet det.
Och bara så du vet, så är jag väldigt självsäker i mina Converse storlek 40.
Jag älskar när du snackar vettiga gympaskor.
Vad händer när jag säger Asics?
Rockports.
Skechers.
Okej. Säg nu New Balance riktigt långsamt.
New Balance.
Oh, ja.
Det är lite sent, Dej.
Jag vet. Jag vet att jag borde sova,
men det kommer en scout från SC till min match.
Hur coolt vore det om jag fick gå på pappas gamla skola?
Halvcoolt.
Coolaktigt. Men vet du vad som vore coolare?
Om du gick på min gamla skola.
Chino Hills Kulinariska Institut?
Den stora CHKI. Etta på vispning.
Låt mig visa en liten grej.
Du sätter dem, men inte så strålande som jag skulle vilja.
Okej, kolla här. Beredd?
Så målet var att inte sätta den?
-Jag måste ju värma upp. -Japp.
-Okej. -Jag är varm.
Ringen hela vägen.
Låt mig visa dig en liten grej som Magic brukade göra.
Vet du vad? Det är sent.
-Vi går in. -Okej.
WILDCATS ÄGER!
-Kom igen, Deja! -Kör, Deja!
-Dubbel! Dubbel! -Deja!
Det är min tjej, det!
-Du sa inte att Dom skulle komma. -Jag visste inte.
Hej, grabben.
-Hej, pappa. -Hej.
-Är din pappa Dominic Clayton? -Ja.
Hur är det genetiskt möjligt att Dominic Clayton är din farsa?
Inget illa menat, snubben.
Nej, då.
Varför skulle jag ta illa upp över att du förolämpar mig ner på minsta gennivå?
Kom igen, Dej!
-Foul! -Det är okej.
Det är ingen foul!
-Det var väl en foul? -Ja.
Den var bra, domarn.
-Kom igen. Du fixar det här, raring. -Kom igen, Dej!
-Kom igen, älskling. Du fixar det här. -Kom igen, Dej!
Pang!
-Det är min dotter! -Ja, och även min dotter!
Men biologiskt är hon min!
Hon står med på min deklaration, så…
-Okej. Ni är båda superlöjliga. -Okej.
Vet ni vad? Vi startar en våg. En våg för Dej.
Nu kör vi igång vågen, allihop.
-Vad gör du? -Nån gör inte vågen.
Då var det halvtid, mina damer och herrar.
Kan du den här?
Jag säger inte ens åt axlarna att göra det. De gör det bara.
Ja. Känn det.
Deja.
Kolla in den här killen.
Okej.
Oj, då. Vi har visst en dansduell i halvtid.
Wildcat, nu får vi fart på duellen.
Jag ska ge dig fem, kompis.
Nej, nej, nej, nej.
-Heja pappa! -Nej!
Har vi en utmanare?
Mina damer och herrar, vilken fröjd.
En av utmanarna är Pro Bowl-superstjärnan Dominic Clayton.
Mamma, få stopp på det här.
Vad ska jag göra? Jag är idioten som gifte mig med dem båda.
Tack och lov för det.
-Vill du verkligen att jag säger det? -Ja, i mikrofonen.
Och den andra utmanaren är frukostsåskungen från Echo Park.
Läget, kungen?
Och då var de igång. Dominic dominerar direkt.
-Han lägger ribban högt. -Heja!
-Heja Dom! -Heja Dom! Eller hur?
Nej. Inte direkt.
-Jag kan inte dansa sådär. -Jo, då.
Såskungen vet inte vad han ska göra. Jag ser det i hans blick.
Och Dominic tar hem det.
Han dansar på som ett riktigt proffs!
Får mig att känna saker som jag inte var redo att känna.
Heja Paul!
-Vår dans. Kom igen! -Just det!
Såskungen har det lite motigt.
Han får visst lite hjälp från läktaren.
-Kom igen, pappa. -Såja!
Han har i alla fall gnista. Få se om publiken köper det.
Det var chockerande bra. Vad tror vi?
Dominic. Se bara hur han glider.
Han gör moonwalk! Det har jag inte sett sen 1984.
-Herregud! -Det var snyggt.
Det var toppen.
Kolla in gummibenen.
Han bara…
Han får med sig publiken.
Vänta lite. Han kör popping och locking. Åh, du milde.
Han gör moves och publiken svarar.
Bra. Såskungen. Fram med den särskilda såsen!
Publiken är helt vild!
Helt otroligt!
Han vände det!
Och han är väldigt skadad. Snälla, kan nån hjälpa honom?
Jag kommer.
Kan nån komma och hämta sin man?
-Älskling, jag kan inte röra mig. -Jag vet.
-Hur skötte jag mig? -Jisses.
Pappa, du var otrolig.
-Var jag bra? -Du var toppen!
-Du var så rolig. -Det var fantastiskt!
-Tack, raring. -Ja!
-Hej, allihop. -Där är hon!
-Hej! -Hej!
Deja!
Scouten kunde inte slita blicken från dig. Du var otrolig.
-Vi måste fira. -Ja.
Alla är väl vrålhungriga?
Ja.
Jag har bokat bord på vår favoritrestaurang.
Dom, du är också inbjuden.
Vad? Vad är det för min?
Jag tänkte faktiskt gå med pappa.
Visst, självklart. Ja, toppen.
-Ja. -Ja, ingen fara.
Jag lovade Deja att ta henne och några av hennes vänner till Soho House.
-Flott. -Det låter trevligt.
-Det förtjänar du, raring. -Ja.
De har kanske ingen quiche med ditt namn, men det blir nog bra.
Hej då, älskling.
Ledsen, Såskungen.
-Jag är ledsen. -Jag tar det inte ens som en förolämpning,
för jag är på väg att bli såskunglighet.
Vad menar du?
-Jag har ett investerarmöte för min sås. -Vad?
Vi har ju alltid dagdrömt om att sälja i affär.
Steve kom in häromdagen, och han försöker alltid köpa en flaska.
Han satte mig i kontakt med två investerare och jag har ett möte i morgon.
Herregud, Paul. Det är fantastiskt!
Jag är så exalterad!
Älskling, Pauls heta, söta och kryddiga
kan komma att stå på mataffärshyllorna över hela landet.
Jag kan bli större än Chef Boyardee och bokstavligen bli Såskungen.
Så vad du säger är att jag kommer att bli Såsdrottningen?
-Ja, min drottning! -Såsdrottningen!
Där går hon. Kolla in min Såsdrottning.
Du är rykande het, älskling.
Småttingarna, kom nu. Vi blir sena till skolan.
Bronx, Bailey, inga pyjamasar i skolan.
Ta-da!
Luna, djärvt val. Underbart. Förslag: Ta av en sak.
Okej. Bra råd.
Vad tycker du? För överdrivet?
Nej. Perfekt.
-Jisses. Hur känns det? -Jag är nervös.
Jag har aldrig kostym. Är jag för finklädd?
Nej, du ser helt fantastisk ut.
Gå bara in och var dig själv
-så gör du succé. -Tack, älskling.
"Het, söt, kryddig sås. Het, söt, kryddig sås."
-Kan jag hjälpa er? -Ja, hej.
Jag har möte kl 10:00 med Melanie och Michele.
De avslutar ett möte, men de kommer strax.
-Ska jag vänta här eller… -Ja.
Hej.
SÅS! En mångmiljardindustri som har vuxit exponentiellt.
Jag är strax tillbaka. Okej?
Det får bära eller brista.
Perfekt.
Jäklar, DJ.
Läget, jag är tillbaka.
Wow. Det är inte konstigt. De är redo för dig.
Bra. Då kör vi.
Okej.
-Hej, jag är Melanie. -Hej, jag heter Paul. Kul att träffas.
-Hej. Michele. -Hej, Michele. Paul. Trevligt.
-Jag älskar din tröja. Så chic. -Tack.
Åh, tack. Det är Balenci-oncé.
Och magväskan.
Tack. De är inte bara för magar längre.
Vi ser verkligen fram emot att höra din presentation.
-Ska vi sätta igång? -Vi kör.
Okej.
Förlåt.
Hej, allihop. Det gläder mig att få introducera er för Paul Baker.
Hej, allihop.
Tack så mycket för att ni bjöd hit mig och för…
Låt mig bara… Förlåt. Lite överklädd här.
Sås. Jag är här för att prata om sås.
"En miljarddollarsindustri.
Studier visar att försäljningen av sås
har skjutit i höjden med över 150 % sen år 2000…"
Är det nåt fel?
Förlåt. Det här är inte jag.
Jag ska göra det här på ett annat sätt.
Jag ska bara prata uppriktigt om det.
Jag är kock och äger en frukostrestaurang,
och jag uppfann en sås.
Och mirakulöst nog är den het, söt och kryddig
på en och samma gång, beroende vad man häller den på.
Häll den på våfflorna, så är den söt.
Häll den på era… chimichangas, så är den… just det, kryddig.
-Okej, så vad är femton gånger sju? -Varför skulle jag veta det?
Hur fick du underkänt på ditt datakunskapsprov?
Jag fattar bara inte.
Varför? För att alla indier ska vara genier?
Eller alla svarta kan dansa?
Vi vet att det inte är sant.
Zoey!
Visa de här idioterna hur en rytmlös svart person ser ut.
Hej, familjen. Jag har fantastiska nyheter.
-Varför har du min tröja på dig? -Och mina jeans?
-Och min magväska? -Är det mina gympaskor?
Den där utstyrseln är schyst.
Tack, min pojke.
Titta här, min älskling.
Vad är det här…
Det är pengarna för att starta vårt helt nya såsföretag.
-Satte du presentationen? -Nej.
Hälften av investerarna sa att de inte trodde på det här alls,
men Melanie och Michele såg potential,
så de gav mig checken för att komma igång.
-Vi är rika. -Wow!
Gav de dig allt det här bara som såddfond?
Nej, det är även en avtalsbonus
och ett köp av företagsnamnet och alla framtida rättigheter till varumärket, men…
Schyst, så vi är rika och svikare?
Nej, det är så här man får ett företag att växa.
Men vi är varumärket.
Företagsnamnet är bokstavligen vårt namn, så hur funkar det?
Om vi ska byta namn vill jag att S:et i Haresh blir ett dollartecken.
Vi ska inte byta namn.
Det här hjälper oss bara att betala räkningar
och förhoppningsvis köpa ett hus med en fungerande tumlare.
Ja!
Om mamma säger ja, finns det några i Calabasas som ser ganska utsökta ut.
-Vad? -Calabasas? Bieber-land?
Kommer jag bli en riktig hemmafru?
Nej, det är inte Bieber-hemmafru-nivå, men jag hittade ett grindsamhälle
som har ett stort hus med sovrum åt alla.
Så alla får egna rum?
-Ja! -Ja!
Tvillingarna får fortfarande dela…
Bu!
…men det finns en fantastisk pool.
-Jippi! -Jippi!
Ja!
-Och skolor, då? -Det är grejen.
Vi har nog råd med privatskolor.
-Högskoleförberedande, mindre klasser. -Hörni!
Ser jag ut att vara högskolematerial?
Jag är okej med att vara en skam. Jag vill inte lämna mina vänner.
Och mitt stipendium till USC, då?
Säsongen har just börjat.
Om vi beslutar att göra det här, så hamnar du nog på ett annat bra lag.
Jag vill inte spela i ett annat lag. Ett annat lag är skit.
-Hela den här situationen är skit. -Exakt!
Lugna dig, Deja. Inget har blivit bestämt.
Så…
Ha ett öppet sinne. Det här kan bli fantastiskt för vår familj.
Tycker du det här är skit?
Snälla, ta bara av min magväska.
Så hon låste in sig i sitt rum och pratar inte ens med mig.
Hon kommer över det.
Det viktiga är att du och jag är överens.
Det är vi inte.
-Det här är en dålig idé. -Vad pratar du om?
Du sa just att du trodde det kunde bli fantastiskt.
För att visa ungarna att vi är en enad front.
Men nej, det här är vansinnigt.
Vi måste använda pengarna till att lansera såsen, inte köpa hus.
Lyssna på mig. Jag har räknat på det,
och jag tror vi har råd med en handpenning med avtalsbonusen.
Det är för riskabelt.
Om nåt går snett, så har vi inte råd med ett större huslån.
Och seriöst? Calabasas? Passar Calabasas verkligen oss?
Jag vet. Det är inte idealiskt,
men det är det enda stället där vi har råd med ett stort nog hus.
Vi har velat ha mer utrymme i evigheter.
Du sa det själv i dag.
Sant.
Snälla, lita på mig.
Jag är äntligen i en position
där jag kan ge barnen nåt de verkligen behöver.
Och inte dumma saker, som flotta hörlurar eller pråliga dojor.
Jag vill ge min fru en klädkammare.
Tack. Det uppskattar jag.
Men din fru hade redan en klädkammare som hon lämnade.
Vad jag hör är att du vill ha en klädkammare.
Det vill jag verkligen.
Jag ser det.
-Wow. -Så fint.
Kolla in grindarna. Kolla hur lång uppfarten är.
Det är så vräkigt.
Vovve!
Det där är helt sjukt!
Varför väntade vi så länge med att bli rika?
Var är vi?
Jösses. Är det inte fantastiskt?
Jo. Det ser ut som himlen. För den där killen.
Tjenare, granne.
TILL SALU
-Har vi köpt det här huset? -Nej, vi tittar bara.
Så är det här vårt hus nu?
Nej, vännen. Ingen har köpt nåt hus.
Så vi äger det här?
Vännen.
Välkomna.
Fint!
-Försiktigt! -Spiraltrappa!
-Jag älskar det! Det är så fint. -Jisses.
Ljuskronorna är så vassa.
Allvarligt? Gillar ni det här?
Det finns en koidamm! Och basketplan!
Seriöst?
Jag paxar ett rum där uppe!
-Kolla. En hiss. -Du skojar, min egen hiss?
Vad tycker du? Titta här. Vänta. Vänta.
Wow.
-Okej, det här är magnifikt. -Ja.
-Vi måste sälja mycket sås. -Det kommer vi.
Ja! Mamma, pappa, det här huset är otroligt.
-Jag menar… -Ja.
Vi har en egen fontän!
Gå inte i fontänen!
Det gick bra!
Se om han blöder.
Kolla in köket.
Pauls heta, söta och kryddiga FRUKOSTSÅS
Där har vi den.
Wow, "Pauls Heta, söta och kryddiga." Det låter smarrigt.
-Pappa, det är du. -Det är din sås.
Vad? Som ni pratar. Vems barn är det här?
Pappa, vi är dina barn.
Jag har bortsprungna barn i gång två. De attackerar min vagn.
-Släpper småttingarna fria! -Jippi!
-Vi är här! -Vill du kissa?
Det är så mycket gräs!
Allt det här är vårt, Joe.
-Hej, nya grannar. Vi är familjen Baker. -Hej.
Kom över när som helst. Vi har extra poolnudlar.
Hej, frun. Välkommen.
Tack. Hej.
Bara så ni vet, så har vi en strikt oljudspolicy i området.
Ingen högljudd musik efter kl 22.00.
Okej.
En fråga.
Informerar ni alltid alla nya husägare om den här regeln omedelbart?
Eller bara oss?
Sekunder efter att vi anländer.
Är allt okej?
Ja, sir.
Det var inte meningen att förolämpa.
Då borde ni nog inte ha sagt nåt förolämpande.
Jag ber om ursäkt, frun.
Ha en trevlig dag.
Det där var kul för mig.
Vad är allt det här?
Det är vår första kväll i stora huset. Jag tyckte vi borde fira.
Vad sägs om lite rykande heta ostkrokar och Cîroc?
Titta vad jag har åt dig.
Cîroc med fransk vaniljsmak.
Jag trodde att de slutat sälja den.
Som om det skulle stoppa mig.
-Det här kräver sexiga underkläder. -Okej. Du vet vilka jag älskar.
Kaka.
Nej, nej, nej. Vad gör ni?
Vi är rädda.
Vi ropade på er, men ni kunde inte höra oss.
Ta ner hunden från sängen.
-Nej, snälla… -Ostkrokar!
De är inte till er, och det här är inte till er.
-Det här ser mysigt ut. -Rosenblad!
Nej, snälla låt rosenbladen…
-Vi har ont i magen -Hur kan båda ha ont i magen?
Vi är tvillingar, pappa. Du vet hur det är.
-Kryp ner! -Nej, ni ska inte stanna här.
Rosenblad!
Hej, hörni.
-Det är din man. -Hej, DJ!
Jag ska bara ta det här.
-Du kom just i tid för att gå. -Rosenblad!
-Tack. -Hur som helst,
Jag behöver WiFi-lösenordet,
men inte för att söka efter collegetjejer som är kroppsligt frigjorda.
Nej, det var därför jag inte gav dig lösenordet.
Hörru! Lösenordet.
-Nej. Inget Wi-Fi för er två. -Kom!
Familjefilmkväll.
-Nej, det är inte familjefilmkväll. -Jo!
Vad händer?
Har ni verkligen familjefilmkväll utan mig?
-Nej! -Jo!
-Nej, ut allihop! -Ursäkta min rumpa.
Vart tror du att du är på väg? Bort från mig.
Okej, nej. Skall.
Skall! Nej! Skall, ge mig ett… Kom igen, skall!
Vad händer här ute… Herre…
Loss. Släpp mattes filt.
Det är mammas ansikte!
Hon köpte dem åt mig!
Ljug inte!
-Ljug inte! -De är från henne.
Har jag berättat om kvällen då er mamma och jag gifte oss
och beslöt att skaffa ett jämt dussin som ni?
Sex pojkar, sex flickor. Du skrev nog till och med ett pm om det.
Vad?
Hej, allihop. Vi är familjen Baker.
Vad tittar du på?
Det är så skönt. Vill du hoppa i?
Inte just nu. Jag är lite obekväm.
Se dig omkring. Alla stirrar som om vi vore konstiga.
Självklart stirrar de. Vi är konstiga. Se på våra barn. De är knäppisar.
Det finns ingen mottagning här.
Ella!
Ta emot det här
Heregud! Nej, min telefon! Herregud!
Luca och Luna lever sitt bästa liv.
Vi skulle dominera i en tennisdubbel.
Jag bokar en bana.
Vi hör inte hemma här.
Självklart hör vi hemma här.
Du hör hemma här. Du hör hemma överallt.
Kom igen.
Kom igen själv.
Raring, tro det eller ej,
jag delar inte ditt privilegium att kunna gå vart som helst
-och automatiskt passa in. -Jag känner inte så.
-Jaså? -Nej.
Nämn en gång i ditt liv då du inte passade in?
Verkligen? Ta den gången då din pappa tog med mig
till barberaren i Inglewood och de gav mig en Jheri curl?
Eller när vi gick till din mammas kyrka och alla stirrade på mig hela tiden?
Ja, för att du viftade runt som en galning.
Det är inte mitt fel att anden kom över mig.
Det var en kakförsäljning.
Okej, visst.
Några gånger i ditt liv har du känt att du inte passade in.
Jag känner så jämt.
Det här är vårt hem, och de får vänja sig vid oss.
Vet du vad? Jag ska hoppa i poolen,
för jag tänker banne mig känna mig hemma när jag är hemma.
Kanonkula!
-Snyggt, Paul! -Ja!
-Schyst. -Tio.
Hej. Jag ville välkomna dig till området.
Normalt skulle jag ha en välkomstgåva, men jag ville åtminstone säga hej.
Så hej. Jag heter Tricia.
-Hej, jag heter Zoey. Trevligt. -Trevligt.
-Sätt dig. -Okej.
Wow. Du är så modig
som låter dina barn bjuda hit så många vänner. Två är min gräns.
Nej, de är faktiskt våra allihop.
Okej.
Jag har faktiskt tre, så jag vet hur det är att händerna fulla.
Ja, jag har gått dagar utan att se tre av mina barn.
Jösses. Jag måste svara. Det är min svägerska.
Rachel.
Paul. Paul. Paul.
Paul, Paul. Du måste komma upp.
-Vad? -Kom hit.
-Vad har hänt? -Din syster är på rehab igen.
Varför har vi krisfamiljemöte?
Så här ligger det till.
Faster Rachel måste åka bort ett tag
på en särskild liten resa.
Och under tiden, gissa vad. Kusin Seth ska komma och bo hos oss!
-Långfingrade Seth? -Satt han inte inne för snatteri?
Ja, och fick gå om fyra gånger?
Det här är inget utslussningshus.
-Det här är ett vanligt hus. -Det är ingen diskussion.
Jag ber er inte, jag meddelar er. Familjer tar hand om varandra.
Så i morgon när han kommer
ska varenda en av er behandla honom som familj. Uppfattat?
-Uppfattat. -Uppfattat.
Det var två personer. Lite entusiasm, tack?
Uppfattat!
Och nu som om ni verkligen ser fram emot att träffa Seth!
Uppfattat!
Får jag höra ett "amen"?
Pappa, där går gränsen.
Okej, kom in.
-Välkommen. -Jäklar.
Ja, en del har förändrats sen du var hos oss senast.
Men känn dig som hemma. Alla är så glada att ha dig här.
Ja.
-Var är alla? -Jag vet inte. Gör sin egen grej.
Men vi sa ju att Seth skulle komma.
Ja, och ni sa att vi skulle behandla honom som familj, så…
Resh, du kanske kan visa Seth ditt rum,
eftersom ni ska bo ihop.
Just det. Förlåt.
Fixa till minen.
Kolla in det där leendet. Ni kommer att bli bästisar.
Han är överlycklig.
Kom nu, rumskamrat.
Jag ser ett hemligt handslag i er framtid.
Det tänker jag inte göra.
Okej, här får du sova medan du sitter av din tid här.
Nä, du.
Nix. Nej, snubben. Nykomlingar får inte överslafen.
Det finns en hierarki här. De serverar oss middag runt sju.
Vi jobbar i köket på helgerna. Du får din motion ute på gården.
-Vad? -Och det här…
…är var allt händer.
Under din tid här föreslår jag att du ansluter till ett gäng för beskydd.
Du har dina vita brudar, dina livstidare.
Hon där har suttit inne i 18 år.
Småttingarna är klena. Dem ska du undvika.
De kan inte skydda dig.
Tja. Kusin Seth.
Vad gör ni?
Jag visar snubben hur saker funkar här så han kan överleva på insidan.
Har du tittat på Inlåst igen?
Det är möjligt att det gick ett 48-timmarsmaraton på MSNBC.
Låt mig vara.
Seth?
Hej. Jag har lagat lite frukost-lunch åt dig.
Jag är inte hungrig.
Okej, jag ställer den här.
Om du ändrar dig.
Jag vet hur svårt det kan vara att anpassa sig till en ny miljö.
Jag vill att du känner dig som hemma.
Jag har ett hem. I mitt gamla kvarter med mina polare.
Ja, jag vet, och de är säkert riktigt bra killar.
Men jag lovade min syster att jag skulle ta hand om dig.
Men jag finns här om du nånsin vill prata om nåt.
Då så.
Jag ska lämna dig ifred.
Packa upp.
-Pappa! -Vad?
-Pappa! -Vad är det?
Vi gillade det bättre när ert sovrum låg precis bredvid vårt.
Nu är det för långt.
Vi kan inte krypa ner i er säng eller höra er genom väggarna längre.
Exakt.
Vilket betyder att ni inte växer upp och blir knäppa män med konstiga problem.
-Kan det hända? -Nej, nej, nej.
Så fort man blir vuxen försvinner alla ens problem.
Kan du åtminstone läsa en godnattsaga? Snälla.
Okej. Vilken?
-Alla. -Alla.
Jag känner mig lurad.
-Vi fixar det här. -Älskling,
Vi har fler badrum nu. Ungarna behöver inte lika lång tid på sig.
Ja, men det är deras första skoldag.
Kom igen. Tio minuter till. Ligg bara hos mig.
Okej.
-Kate, vad är det? Är du okej? -Toppen. Jag älskar det nya köket.
Var är alla? Vi kan inte bli sena till första skoldagen.
-Vad står på? -Den nya skolan börjar senare.
Åh, nej.
Gymnasiet börjar senare, mellanstadiet börjar tidigare.
Vi måste åka om tio minuter.
Vi har tio minuter. Det är kod röd!
-Kod röd, älskling! Var är mina tofflor? -Jag vet inte.
-Jag behöver inte mina tofflor. -Spring!
-Sätt fart! -Nu kör vi!
-Pappa! -Hörru!
Sätt fart, sätt fart, sätt fart!
Zoey!
Jag behöver min sko.
Nej, nej, nej, nej, nej.
Nej! Nej!
Nej!
-Tack. -Visst.
Tack.
-Till dig. -Tack så mycket.
Jag gav dig nästan mina nycklar.
Tack.
-Tack. -Så där.
-Okej. Sista. -Harley.
-Hej! -Hej!
Låt oss bli sena varje dag!
-Nycklar. -Nycklar.
Det känns som om det var extra barn där inne.
-Jag kände inte igen vissa. -Sen start är genialiskt. Så avslappnande.
Ja. Så avslappnande.
Okej. Låt oss få det överstökat.
Okej, Dej, innan du går vill jag bara ge dig en liten sak
som jag hoppas underlättar din första dag.
-Allvarligt? -Ja.
Skojar ni?
-Häftigt. Vi har en egen bil. -Vänta.
-Du har en egen bil. -Just det.
Som du kommer att låta mig åka i.
Okej.
Mamma, tack så mycket.
Okej. Det där kändes rätt fantastiskt.
Bra jobbat.
Okej, kör sakta och försiktigt.
Det är inte vad jag menade!
Den här skolan är superfin.
Och hur snygga är uniformerna? Jag kommer att få så många likes.
Tittar den där killen på mig?
Han kollar definitivt in dig.
Vad gör jag om han kommer fram?
Oroa dig inte.
Jag är din syster. Om nåt går fel vet du att jag backar dig.
Du verkar bekant.
Spelade inte du för Wildcats?
Vem undrar?
Du gjorde typ 30 poäng mot Fairfax förra månaden.
Det var faktiskt 37.
Ja, och jag är hennes syster, vilket gör mig ganska viktig.
Ni är nog på väg till inskrivningsbyggnaden.
Jag kan visa er dit om ni vill.
Nej, jag klarar mig. Jag är en stor tjej. Jag kan hitta mitt klassrum själv.
Ja, och jag kan hitta mitt klassrum också.
Okej, schyst. Det var inte alls förödmjukande.
Deja.
Deja!
Han är så snygg!
Vad?
-Haresh, kom nu! -Jag försöker.
-Vart ska vi ens? -Hej. Ni måste vara nya. Jag heter Dylan.
-Hej. DJ. -Harley.
Kan jag hjälpa dig till ditt klassrum?
Ja, snälla. För jag är svag och hjälplös.
-Senare. -Iskall.
Nej! För att du är ny, menar jag!
Du kan hjälpa mig.
-Okej. -Ja.
-Vänta. -Se upp, snubben.
-Tänker du be om ursäkt? -Eller pratar du ens engelska?
Jag är från Echo Park, idioter.
SÄG IFRÅN, ÄVEN NÄR VI ÄR RÄDDA
FÅ ALLA ATT KÄNNA SIG VÄLKOMNA
Okej! Några andra höjdpunkter från första dagen?
Jag lärde mig om den sjätte utrotningen.
När bina dör, så dör vi alla.
-Deja träffade en snygg pojke. -Håll käften.
Okej, vem vill ha ett frukostmellanmål för att fira?
Donuttårta!
Donuttårta! Ja!
Borde vi inte vänta på mamma?
-Hon älskar donuttårta. -Hej, allihop!
Jag hörde er inte komma in.
Hur var allas dag?
-Resh? -Du vet.
Jag fick några nya vänner och några nya törstiga IG-följare.
-Superpopulär. -Har du varit här hela tiden?
Ja. Jag har definitivt inte sovit i er säng.
Åh, herre, ge mig styrka.
-Hej. -Hej.
God morgon. Paul, älskling. Titta vem som är här.
-Hej, hörni. -Hej.
Vad gör ni här? Låt mig gissa.
Ni vill ha lite lunch-frukost. Äggviteenchiladas.
Vi är faktiskt här för att snacka sås.
Det är mitt favoritämne. Kom. Jag har ett ledigt bås.
Gör oss sällskap?
Jag fixar det.
Tack, Deej.
Hej.
Hej! Välkommen till Bakers.
Och ja, jag är ett barn.
Vad står på?
Vi har gjort en del efterforskningar,
och vi ser att de senaste månaderna,
så har er sås flugit av butikshyllorna.
Försäljningen har dubblats den senaste veckan.
-Fördubblats. -Ja, det har gått okej.
Nej, mer än okej.
Vi undrar vad ni kan göra med lite riktiga pengar bakom er.
Vad exakt föreslår ni?
Vi föreslår en expansion.
Vi vill ta er restaurang och göra den större än IHOP.
Vi vill göra Bakers till en franchise.
Oj.
Jag har gåshud.
Ja. Jag har också nåt.
Hej då.
-Hej då. -Okej, mina damer. Kör försiktigt.
Vad tror du?
Idén låter väldigt spännande.
Men jag är inte säker på varför vi behöver göra det.
Såsen går så bra, vi har köpt huset…
Men det här är bara början. Det här kan bli allt vi har drömt om.
Jag vet inte.
Hej då. Tack för att ni kom.
Vad vet vi ens om att starta en franchise?
Inget. Men vad visste jag om att starta en restaurang?
Det här är annorlunda. Det skulle bli en enorm förändring.
-Förändring är bra. -Är det?
Hej, välkomna till Bakers.
När Dom blev rekryterad lovade han mig att inget skulle förändras.
Men det gjorde det. Jag visste att han skulle turnera mycket.
Men sen började han säga ja till allt.
Och sen, med alla reklamjobb och framträdanden,
var han aldrig hemma.
Och när han var hemma, var han för trött för att vara närvarande.
Jag vet att jag kan klara det här.
Men jag gör det inte utan ditt fulla stöd.
Att vi är överens betyder allt för mig.
-Vi gör det! -Allvarligt?
Allvarligt!
-Jag vill ha glass. -Var är Deja?
Jag vet inte.
Visst är klämyoghurt så gott?
Den här är ganska god.
Har mamma och pappa tagit in en ny person?
Det är Deja!
Är Deja en tjej?
Ja.
Har du sminkat dig?
Det är ingen stor grej. De har peppmöte efter skolan,
så jag ville ändra stil lite.
Var är resten av din kjol?
Det är Chris. Jag måste gå.
Vänta! Sen när är Chris bara en del…
Kära nån.
Vad?
Jag visste inte vad som fanns under de säckiga kläderna och basketshortsen.
Min lilla flicka är en kvinna.
-En kvinna ur en Drake-video. -Den var bra.
Ingen av er flickor får nånsin dejta.
-Det är sexistiskt. -Du har rätt.
Ingen av er får nånsin dejta.
Bu!
Vem var pinglan med den feta Kardashian-rumpan?
Det var din syster.
Så går det när man tittar på rumpor.
Tyvärr, Bin Laden, det finns inte plats.
Snubben, jag är indier, inte saudiarab.
Om du ska förolämpa nån baserat på ras, få åtminstone rätt på det.
Vi kanske ska håna dina slitna Nike-skor?
Stick härifrån.
Snyggt. Hon såg definitivt inte dig få panik och titta bort.
-Gjorde hon inte? -Nej.
-Jag sa ju att han tittar på mig jämt. -Jag vet.
Nu tror hon att du är en stalker.
Håll käften.
God natt, Deej. Stanna inte uppe för sent.
-Du, Paul? -Ja?
Har du ett ögonblick?
Visst.
Vad står på?
Okej, alltså…
-Jag fyller ju 14 om några månader… -Ja.
…och jag vet inget om flickor.
Så jag undrade om du och jag
kunde prata om allt som finns att veta.
Det här är kanske en bättre konversation för dig att ha med din pappa.
Glöm det. Jag och min pappa har inget gemensamt.
Jag känner att du och jag knyter an på ett mycket djupare plan.
Vad gulligt, DJ.
Jag menar, han är en superframgångsrik, stilig idrottsman
som kan göra nästan allt.
Du är raka motsatsen.
Du är en vanlig kille som jag, med normalutseende och normalkropp.
Oj. Okej, det börjar kännas lite sårande.
Det finns en tjej, Talia.
Hon är väldigt söt.
Okej, låt mig fundera.
Bästa sättet att komma nära en tjej är att ta reda på vad hon gillar
och använda det för att få in foten genom dörren.
Ja, det låter vettigt.
Tack för att du är så medelmåttig och relaterbar.
Jag finns alltid här för att vara vanlig för dig.
Pappa satte Seth på kassatjänst.
Och?
Det är patetiskt. Så genomskinligt
Vad menar du?
Det är ett klassiskt tillitsbyggande drag.
Han ger Seth mer ansvar så att Seth känner sig tryggare, mindre arg
och mindre benägen att knivhugga oss i sömnen.
Han sover i mitt rum.
Sov lätt, brorsan.
Älskling. Det var Melanie och Michele.
De vill att vi kommer upp nästa helg och tittar på restauranglokaler.
-Vad? Oj! Herregud, vad spännande. -Ja.
Vänta, nästa helg?
Det är Dejas första match.
Just det. Jag säger att vi inte kan.
-Nej, åk utan mig. Det är lugnt. -Jag åker inte utan dig.
Jo, det är en resa. Det blir många fler. Det är lugnt.
-Det blir inte lika kul utan dig. -Nej.
Vänta. Jag måste prata med dig om kassasituationen.
-Jag var… -Ja,
jag är superimponerad över hur du hanterar det här nya ansvaret.
-Är du? -Ja.
Grattis, du har en permanent tjänst.
Och här får du nåt litet för allt ditt hårda arbete.
-Tack, Paul. -Bra jobbat, kompis.
Seth.
Jag är väldigt stolt över dig.
Tack, Zoey.
Du klarar dig väl utan mig?
Ja, du ska till San Francisco, inte ut i krig.
Jag säger bara att vi har råd med lite hjälp nu.
-Åk. Jag klarar mig. -Okej. Ha så kul. Jag älskar dig.
-Jag älskar dig. -Hej då.
-God morgon, sir. -God morgon.
Jag tog dig.
Vart tror ni att ni ska med de där?
-Du sa att vi hade en lekträff. -Ni kan inte ta med de där.
Men de är bara leksaker.
Som ni övertalade oss att köpa, sen lärde oss att skjuta med.
Ja, jag erkänner att de är jättekul, men bara inne i huset.
Okej. Aldrig utomhus. Det är inte säkert.
Men upp med hakorna.
För det finns så många andra roliga saker att göra. Jag lovar.
-Dö! Dö! -Jag fick dig!
Hörni, det finns så många andra kul sätt att leka på.
Snälla, låt oss bara känna våra känslor.
Ja.
Okej.
Mina ungar har fått nog av mig.
Mina har aldrig gillat mig.
-Hej, Anne. -Hej, Trish.
Åh, jösses.
Vilka söta ungar.
Tack.
Och hur länge har du varit deras nanny?
Anne, det här är Zoey.
Hon är den nya mamman i gruppen.
Överraskning!
Jag gjorde det igen.
"Igen."
Jag är hemskt ledsen. Kära nån.
Jag hade ingen aning. Jag har aldrig sett dig i några mammagrupper.
Nej, det gör inget. Det är ett ärligt misstag.
Jag heter Anne Vaughn. Hej, Zo.
"Ey." Japp.
Kul att träffas. Och jag adopterade också.
De är mina barn. Ming och Kenny.
Okej.
Jag är Zoey.
Och det där är mina mixade barn Bronx och Bailey,
som min man gjorde mig gravid med,
och sen födde jag dem genom min helt egna personliga livmoder.
Okej, jag skulle behöva lite vin, Trish.
-Ja, det kan vi alla. -Jag vill inte göra det här pinsamt,
men det är bara så frustrerande.
Folk har så många förutfattade idéer om mina barn.
Att de inte är mina, eller att de är för många
eller för vilda.
Mamma!
Var det en lös rottweiler som sprang längs cykelvägen?
Vad står på? Vems barn är det?
Titta på klockan. Det är vindags.
Vänta!
Ni vet att de här espadrillerna inte är bra att springa i. Kom igen!
KOCK BAKER
Hej, jag är kock Baker.
CALABASAS FÖRBEREDANDE SKOLA HEM ÅT HORNETS
HORNETS 19 - GÄSTER 37
Mamma, när ska Deja spela?
Jag vet inte, raring.
VI älskar DEJA
-Läget, allihop? -Chris! Chris! Chris!
-Hej, mrs Baker. -Hur mår du?
Mr Clayton. Wow. Är ni också här och hejar på Deja?
-Jajamän. -Trevligt att träffas.
"Också?"
Vem fan är det?
Det är definitivt inte Dejas pojkvän som vi inte får berätta för dig om.
Dom, han tar in henne.
Nu kör vi, Deja!
Kom igen, gumman! Kom igen, Dej!
Inte du, Clayton. Baron, du spelar.
Jag är ledsen.
Vad?
Baron? Jag har sett henne på träningarna och hon är en usel spelare.
Vem väljer en Baron när man har en Clayton?
BARON GYMNASTIKHALL
Jag hoppas USC delar ut stipendier till bänkvärmare.
Vart är ni på väg?
Vi är rädda.
Det är ett monster under vår säng.
Har ni provat monstersprej?
Vad är monstersprej?
-Har ni aldrig hört talas om monstersprej? -Nej.
Det funkar varje gång. Kom. Jag ska visa hur man gör det.
Får det deras ögon att ploppa ut och blod att spruta överallt?
Visst. Blod. Inälvor. Allt.
-Coolt. -Coolt.
Du! Hur är det med Deja?
Hennes ego har fått sig en törn, men hon överlever.
Varför vill hon inte prata med mig?
För att hon är en tjurig tonårsflicka och du är hennes störiga mamma.
Mamma är den som plåstrar om henne
och var i skyttegravarna med henne varje dag.
Ja, men mamma är inte idrottsmannen.
Mamma vet inte hur det är att lämna blod, svett och tårar på planen,
och lämna den med endast värkande muskler och brustet hjärta.
Låt pappsen ta det här.
Okej.
Du behöver inte kalla dig själv pappsen när barnen inte är i närheten.
Uppfattat. Pappsen fattar.
Så vad tycks?
Jag antar att det kunde funka,
men bara om vi tar vad som finns här och sliter ut det och bränner upp det.
-Så vi borde fortsätta leta. -Ja.
Under tiden, låt oss prata menyer.
Ja! Förresten, Zoey gjorde en lista över alla lokala leverantörer.
-Lokala? -Ja.
Kunderna älskar det och det är fantastiskt för de ekologiska bönderna.
Vi älskar ekologiska bönder.
-De är skojiga. -Ja, så skojiga.
Men vi använder helst större grossister för att minska kostnaderna.
Så många kostnader.
-Allvarligt? -Men med det sagt, låt oss undersöka det.
Ja! Om det verkar vettigt gör vi det.
Okej, toppen. Ska vi gå härifrån?
-Ja. -Det luktar som ledsamhet.
-Okej. Vi fattar. -Och musbajs.
Zo, jag fattar fortfarande inte att du har tio ungar och ingen nanny.
Vänta. Har du tio ungar? Frivilligt?
Rent tekniskt är inte alla mina.
Tre är från Pauls första äktenskap.
Och sen tog vi in vår systerson som hade hamnat i trubbel.
Ni vet, slagsmål, gäng och…
Åh, nej. Så fruktansvärt.
Och ni tar hit honom till det här trygga, värdeökande, inhägnade kvarteret.
Så omtänksamt av er.
Du och Paul borde komma på middag nån gång.
Åh, det vore toppen. När han kommer tillbaka.
Ända sen den här franchisegrejen satte igång är han alltid borta.
Just nu är han i San Francisco och tittar på potentiella lokaler.
Så är det alltid.
Pappa är ute och jetsettar medan mamma är fast med ungarna.
Ja. Jag håller med.
Chockerande nog gillar jag att vara med mina barn.
-Jag med. -Jag med. Ja.
Gud så roligt. "Jag med."
Ni är för roliga.
Hallå? Nån hemma?
Pappa!
Vad har du åt oss?
Jag trodde att min hemkomst var er present.
-Bu! -Bu!
Bu, själva! Åh, nej! Vänta, jag glömde alla presenterna.
Varför tror ni att jag har köpt nåt åt er?
Jag vet inte vad som finns här i.
Vem la ner den här? En Warriors-tröja.
Tack, Paul!
-Tack. -Golden Gate-lego.
Alcatraz-keps.
Häftig, tack!
Tupac-sweatshirt.
Läget?
Undrar vem det här är till? iPhone-skal.
-Tack. -49ers-strumpor.
-Fick vi nåt? -Schyst.
Som en keps eller nåt annat?
Åh, nej. Vad hände? Det är bara mina kläder kvar.
Jag är så ledsen, hörni.
-Men vi är dina bästa barn. -Ja.
Du har rätt. Ni är mina bästa barn.
Få se vad… Hotellchoklad och tvål!
-Jippi! -Jippi!
Godis!
Tvål!
-Tack, pappa! Tack. -Tack, pappa.
De älskar tvål.
Jag vet inte varför. De använder den inte.
Bra gjort, mr Baker.
Och självklart kunde jag inte komma hem utan en souvenir till mamma.
Vad?
Älskling.
Så vacker.
Du behövde inte göra det här. Jag älskar min ring.
Men jag har velat göra det här länge, och äntligen kan jag det.
Det är ringen jag borde ha gett dig för tio år sen.
Säkert?
Ut med det gamla och in med blinget.
-Gillar du den? -Jag älskar den.
-Hej, mannen. -Tja.
Jag har nåt åt dig.
Vad är det här?
Så att du kan kasta de slitna dojorna du alltid retas för.
Nä, du. Du har fått allt om bakfoten. Okej?
Jag och mina polare i skolan, vi bara retas så där. Jag…
Sluta. Seriöst.
Du gör det här obekvämt för oss båda.
Jag har sett vad som händer i skolan, och jag har varit där.
Jag blev retad jämt.
Det säger du bara för att få mig att må bättre.
Jag menar allvar.
Se på mig.
Jag har alltid varit knäppisen med den trassliga mamman och ingen pappa.
Öppna.
Hörru!
De här dojorna är schysta.
Men jag kan inte ta dem. Var har du fått pengarna ifrån?
Oroa dig inte för det.
Du behöver bara hålla de där skitarna ifrån dig.
Jag ska hjälpa dig.
Jag ska lära dig att försvara dig.
Vi kör.
Gissa vad.
Melanie och Michele vill titta på lokaler igen de närmaste dagarna.
-Du var just där. -Jag vet, jag är också förvånad.
De sa att det är viktigt att få allt klart nu.
Vi skulle ju prata om det i morgon på telefon.
De har visst en massa möten i morgon,
så vi pratade om det nu.
-Varför hämtade du inte mig? -Du badade tvillingarna.
Och du sa inte att du måste vänta på mig?
De började bara prata och det var spännande och…
Får jag åtminstone visa vad vi pratade om? Det är väldigt spännande.
Titta här. Vänta. Titta.
-Eller hur? Titta här. -Det är jättefint.
Vi kan ställa en stor svart tavla här
med en lista över alla lokala leverantörer och deras gårdar.
Angående lokala leverantörer,
de säger att det blir för dyrt nu när vi expanderar.
De personliga detaljerna är vad som gör Bakers Frukost till Bakers Frukost.
Och namnet är en annan grej.
Det finns visst redan en franchise som heter Bakers Frukostbuffé eller nåt,
och de är rädda att våra varumärken ska blandas ihop.
-Så vi ska byta namn också? -Men de sa att vi inte ska oroa oss.
De ska sätta ett stort marknadsföringsteam på det.
Vänta. Varför då?
Sa du inte att jag har marknadsföringsexamen?
Jag kom ju på "Bakers Frukost".
Det var inte så revolutionerande, bara mitt namn och vad jag serverar.
Senast jag kollade var det vårt namn och vad vi serverar.
Jag menade det inte så. Jag menar bara att…
Jag är företagets ansikte. Jag är kocken.
Jag känner knappt Barbiedockorna från Malibu,
och jag fattar att de inte värderar min åsikt,
men jag fattar inte att du också försöker stöta ut mig.
Jag försöker inte stöta ut dig. Kom igen. Jag lovar.
Jag känner dem knappt. Jag vill bara inte skapa några hinder.
Så nu är jag ett hinder. Okej.
Jag menade inte så. Det här är min dröm, Zoey.
Visst. Din dröm. Och jag är drömlös.
Jag går och lägger mig,
men jag kommer inte att drömma.
-Tja! -Jisses.
Kan mina barn bo hemma hos mig? Skulle det hjälpa när han är borta?
Tack, men nej.
Alla tvillingarna älskar att ha dem här, så nej.
Vi klarar oss.
-Jag kan flytta in. -Nej. Vi klarar oss.
Du fixar det här. Vad blir det till middag?
Jag fixar det här.
Obama, nej! Nej, det är mina fina skor.
Inte mammas favoriter.
Loss. Släpp dem. Kom igen.
Dags för skolan, hörni.
God morgon, mamma.
-Klar. -Hur är den här utstyrseln?
Vem bryr sig?
Jippi!
Hej.
Hej. Det är så fint att höra din röst. Hur går allt?
Du vet, huset är stökigt. Restaurangen är fullsatt.
Småttingarna har åkt till skolan
klädda som kompletta galningar hela veckan,
men du kommer åtminstone hem i morgon och hjälper mig få ordning på allt.
Du, angående det. Du måste kanske sköta ruljansen lite längre.
De vill att jag stannar en vecka till.
En vecka? Men DJ's födelsedagskalas, då?
Jag kommer i tid för kalaset. Jag är så ledsen. Var inte arg.
Det är bara så mycket jag måste få klart.
Snälla missa inte hans kalas.
Vad?
Hej, jag är Zoey Baker.
Hej, jag är Kate Baker.
-De ringde om min son Haresh Baker. -De ringde om min son Haresh Baker.
Jag visste inte att Haresh hade två mammor.
-Jo. -Jo.
Nej. Vi är inte tillsammans.
Åh, jag är ledsen.
Nej. Vi var aldrig det.
-Men livet är långt. -Inte så långt.
Robert, tack och lov.
Mrs och mrs Baker. Tack för att ni kom.
-Inga problem. Var är Haresh? -Vad hände?
2 TIMMAR TIDIGARE
Hörru, Trent! Jag står upp emot mobbning!
-Vad… -Rasistslödder,
jag ska döda dig och din farmor!
Släpp mig!
Jag varnar dig. Djävlas du med honom, så djävlas du med mig.
Ja. Och om du djävlas med honom, så djävlas du med mig.
Säger du att Haresh attackerade den andra pojken?
Min Haresh?
Jag är lika förvånad som ni,
men jag måste ändå stänga av honom i en vecka.
-Okej. Jag passar. -Jag är fri.
-Spelar ni? -Du sa: "Gå till ert rum."
För att ni har utegångsförbud, inte för att spela videospel.
Det är inte Haresh fel. Killarna i skolan…
Jag struntar i vems fel det är. Ni kunde ha blivit utsparkade båda två.
Ge mig fjärrkontrollerna. Nu.
Pappa åker bort, och ni blir tokiga allihop samtidigt.
-Vart ska du? -Jag har planer med Chris.
-Nu? -I kväll.
Glöm det. Nej.
Du har läxor och träning i morgon.
Dessutom behöver jag hjälp med dina syskon
tills Paul kommer hem.
Och när är det? Han är ju aldrig här längre.
Vet du vad? Hit med nycklarna.
Det här är så orättvist.
-Om hon inte använder dem så… -Försök inte ens.
Mitt liv är en mardröm.
Helt jäkla tokiga allihop.
Vad tycker du?
Jag förstår inte. Vi skulle ju titta på nya lokaler.
Vi var ju överens om att det här stället luktar som musbajs.
Och varför är det lunchrätter på den här menyn?
Marknadsföringsteamet samlade in data. Folk älskar soppa.
Senast vi kollade, fanns det inga frukostsoppor.
Vill de ha soppa, kan de äta på ålderdomshem.
Frukost är min grej. Jag är frukostkillen.
Sluta tänka småskaligt. Ni är ingen familjerestaurang längre.
Herregud. Min sons födelsedagskalas.
Jag är ledsen, jag måste rusa. Men ni kan strimla den här.
-Vänta! -Frukost!
Vad?
Trish, allt är klart. Jag har lagt fram alla hjärnor och inälvor.
Zoey, jag älskar zombietemat. Den gröna sockervadden är genial.
Tack. Jag hade ingen aning om hur mycket jobb det var.
Paul och jag brukar planera ungarnas kalas tillsammans.
Tänk att han är kvar i San Francisco.
Jag vet. Men han bör komma när som helst.
Men jag måste gå upp.
DJ och Deja vill inte komma ut ur sina rum.
Jag vet hur det är.
Madison lämnade inte sitt rum på två år.
Om ni behöver nåt, fråga Kate.
Hon är alltid väldigt hjälpsam. Nej, det är hon inte, så ha så kul.
Är det inte otroligt att vi båda var aror i ett annat liv?
-Absolut. -Visst är det fenomenalt att flyga?
Du är fenomenal.
Vem bryr sig om nåt fånigt kalas?
Ingen vill gå runt med nån vacker, sällsynt, exotisk fågel på axeln.
Inte jag i alla fall.
Jag fattar.
Jag vet, eller hur.
-Jag tänkte samma sak. -Otroligt.
Det ska bli så kul.
DJ! Vad gör du? Ditt kalas började för 15 minuter sen.
Jag måste prata med Paul.
Raring, jag vet inte var Paul är, men du kan prata med mig.
Det här är killgrejer.
Okej. Men din pappa, då?
Nej! Definitivt inte.
Det är lugnt. Jag gör bara som Paul sa.
Jag kommer strax ner. Jag lovar.
-Ursäkta. -Flight nummer 5543…
Ursäkta mig. Förlåt. Jag är sen.
Alla passagerare…
-Jag trodde inte jag skulle hinna. -Tyvärr,
dörrarna har redan stängts.
Åh, nej. Snälla. Det är min sons födelsedagskalas.
Jag måste hem. Titta så söt han är.
En svart son. För all del.
Snälla rulla ut bryggan.
-Allvarligt? -Nej, jag rullar inte ut bryggan.
Men…
Jag gör en fantastisk sås.
Den är het, söt och kryddig, och jag lovar dig,
jag ger dig sås för livet och du släpper på mig på planet.
Vad säger du?
Sir. Sir!
Den är het, söt eller kryddig beroende på vad man häller den på.
Jäkla rasist som frågar om jag vill ha het sås.
Du vet att jag vill ha het sås. Det betyder inte att du borde fråga.
FARA - SE UPP FÖR ZOMBIER
Jag älskar torrisen.
-Häftig detalj. -Tack.
GRATTIS PÅ 14-ÅRSDAGEN DJ
Var är DJ? Madison har letat efter honom. Hon är nog lite kär.
Jag vet inte varför DJ dröjer så.
Åh, kära nån.
Bjöd du in Anne?
Jag bjöd inte in Anne. Hon är bara här för att fördöma festen.
Hej. Det här kalaset är urgulligt.
Det är så retro att du inte har några kändisartister.
Det är som när vi var barn,
och våra föräldrar inte brydde sig om oss.
Hur som helst, hörni. Det här är väldigt upprörande.
Det har skett en rad inbrott i området.
-Så hemskt. -Fruktansvärt.
Och det här är till födelsedagspojken.
Och jag vill gärna träffa din familj. Var är din systerson?
Vänta. Varför undrar du?
Jag var bara nyfiken.
Dessutom, av ren nyfikenhet, vet du var han var i går kväll kl 21:32?
Antyder du på allvar
att min systerson var inblandad i de här inbrotten?
Nej. Nej.
Jag bara…
Jag menar, du sa själv att han hade hamnat i trubbel innan han kom hit.
Det gör honom inte till en brottsling, Anne.
Och du ska veta att min familj är hedervärd.
Vi är laglydiga medborgare. Vi är stöttepelare i samhället.
Det är en fas han är i.
Han gillar att klä ut sig och utöva cosplay.
Hej, Talia. Läget?
Hej, DJ.
Åh, nej.
Zoey, har du hittat ljusen än?
Vänta.
Zoey, varför tar det så lång tid med ljusen? Alla vill ha tårta.
Vänta! De är de enda ljusen jag har kvar.
Zoey, vi har ett problem.
Vad står på? Jag trodde du var där uppe.
Nej, hon smög ut.
-och sov över hos sin pojkvän. -Vad?
Jag fick utegångsförbud för att jag slogs. Du får aldrig lämna huset igen.
Ja, jag åkte för att se henne träna, och hon var inte där.
Okej, vi har ett kalas där ute. Låt oss prata om det här senare.
Nej, vi ska diskutera det här nu.
-Det här är ditt ansvar, Zoey. -Hur är det mitt ansvar?
Ja. Det här är ditt ansvar.
Och den insnöade vita snubben som inte vet hur han ska uppfostra mina svarta barn.
Du låter galen.
Och våra svarta barn blir uppfostrade som de ska.
Jäklar. Jag smetade ut min kajal.
Tycker du det här verkar rätt?
Ja, ögonskuggan är helt perfekt.
-Bra jobbat, raring. -Tack, mamma.
Jag är så ledsen att jag är sen. Ni kan inte fatta vad som hände mig.
Jag fick chartra ett jetflyg.
Wow! DJ, vad är det här för utstyrsel?
Jag gör bara som du sa för att få tjejer. Och kolla, det funkar.
-Sa du åt min son att bli satanist? -Nej.
Jag sa åt honom att intressera sig för vad tjejen han gillar är intresserad av.
Jag visste inte att hon gillade punkrocks-Fonzie.
Varför pratar du ens med min son om nåt av det här?
För att han känner mig bättre än du.
Vad är min favoritfärg? Vem är min favoritsuperhjälte?
Säg fem regler för att överleva en zombieapokalyps. Kör!
Okej, hör här.
Jag behöver inte veta hur man dödar en zombie för att uppfostra min son.
Tror du att nåt av det här hade hänt om jag bestämde?
Verkligen? För du gjorde ju ett så fantastiskt jobb förra gången.
Ja, snacka du. Hela det här huset är utom kontroll.
Ni har ungar som bråkar och blir avstängda
och sov över hos nån pojke!
-Vem sov över hos nån pojke? -Deja.
Vad?
Och sen när skippar du träning?
Sen jag slutade spela basket.
Du kan inte sluta. Du har jobbat för hårt.
Vem bryr sig? De låter mig ändå inte spela eftersom vi inte donerade gympasalen.
Nej. Det kommer rekryterare från SC till matchen på lördag.
Du ska inte bara ge upp.
Förstår du? Det här är ditt liv vi pratar om.
Ja, och basket är bara en del av det.
Jag älskade det för att jag älskar mitt lag,
men det suger att spela med de där dumma, snobbiga tjejerna.
på den dumma, snobbiga skolan.
Du kan inte sluta för att du inte gillar dina lagkamrater.
-Ni kan inte tvinga mig spela. -Det här är löjligt.
Jag lämnar inte mina barn i det här dårhuset en minut till.
Och ni kan glömma delad vårdnad. Jag tänker ansöka om full.
Det är du som är löjlig.
-Jag tänker inte bo med dig. -Jo, det ska du.
Och Deja, du spelar i matchen på lördag.
Ja, och sen kommer du hem direkt för du har utegångsförbud.
-Chris och jag skulle på bio… -Ingen mer Chris.
-Du kan inte göra så. -Jo, då. Kan jag det?
-Ja, det kan du. -Bra, för det gjorde jag just.
Det är orättvist. Chris är det enda positiva
som har hänt mig här. Jag hatar att bo här.
Det gör vi alla.
En vaktman följer efter mamma varje gång hon lämnar huset.
Folk här kallar Harleys ramp anskrämlig.
Bronx och Bailey är för rädda för att sova.
Och Haresh får ansiktet insparkat av förlorare på skolan jämt.
Hördu. Jag fick in några smällar.
Jag trodde att ni alla var lyckliga.
Du är lycklig. Och du märkte inte att vi inte var det.
för så snart du tvingade oss flytta hit
stack du för att bygga din dumma franchise och lämnade oss här.
Oj. Jag visste inte att vi fick ösa ur oss så där.
Jag har missat så många möjligheter.
Okej, Deja "öser inte ur sig".
Hon pratar uppriktigt om sina känslor,
precis som vi har uppfostrat er alla att göra.
Jag är glad att du sa nåt.
-Är du? -Ja.
Ja, din mamma har rätt.
Nu lugnar vi ner oss och går till kalaset.
-Du, låt mig… -Dom, snälla. För DJ.
Nu går vi.
-Okej, kom. -Allihop… Du, Resh.
-Du har utegångsförbud. -Pappa!
Deja. Så otroligt respektlös, va?
Du sa just att du var glad att hon sa nåt.
För att jag försöker vara en enad front, Zoey.
Har hon ingen aning om hur mycket jag försöker att få allt att funka?
Paul, du måste inse.
Det kommer inte att funka, för det funkar inte.
Det här området. Skolorna. Franchisen.
Inget av det är rätt för oss.
Varför säger du det här först nu?
För att jag var stolt och så exalterad
över att se dig lyckas med din sås.
Och jag godtog bara alla de andra större och bättre sakerna också.
Självklart vill jag ge våra barn mer.
Låt oss bara göra det på vårt sätt, som vi alltid gjort.
Oj.
Jag har varit borta så mycket att jag inte visste att alla var så olyckliga.
Jag antar att jag bara…
Jag försökte bevisa för dig att jag kunde ge alla allt de ville ha.
Jag rycktes med av Barbiedockorna,
och de fick mig nästan att göra lunch.
Vilken hädelse.
Men du har rätt. Det här är inte vi.
Den här lyxkåken och privatskolorna. Och ringen.
Ringen… Ringen funkar.
Kom du tillbaka för en gottepåse?
Jag ska faktiskt hämta Deja och DJ.
Eller minns du inte att jag sa att jag inte tänker lämna dem här?
Det låter inte som om jag kommer att få nåt motstånd från Deja.
-Hon vantrivs här. -Deja är en tonåring, Dom.
Hon hatar allt som inte blir som hon vill.
Och DJ gjorde det väldigt klart att han inte vill bo hos dig.
Tja,
DJ vet inte sitt eget bästa.
Du inser väl att de är mina barn?
Självklart, men med all respekt, de är min familj också.
Bara för att vi inte delar blod
-eller hudfärg, så betyder inte det… -Okej. Nej. Sluta.
Snälla, avfärda inte det
som om vi pratar om att dela samma födelsedag eller musiksmak,
för det gör vi inte.
Vi pratar om en upplevelse som…
…som du aldrig kommer att förstå.
Du inser väl att jag också har svarta barn?
Att du gifte dig med en svart kvinna
och fick barn med en svart kvinna, betyder inte att du vet
hur du ska hantera allt som de kommer att utsättas för.
Du har ingen aning om vad DJ kommer att behöva gå igenom om några år.
Jag ser vad du utsätter honom för nu.
Du kan inte acceptera att han är en gullig, stollig nörd
som bara vill spela Dungeons & Dragons.
Ja! Ja, det är så vi ser honom.
Men Paul, han är på väg att bli en man
som kommer att ses som ett hot i den här rasistiska världen
oavsett vad han gör.
Tror du ärligt talat att jag inte förstår det?
Lyssna, Paul. Du…
Jag gick från att vara en tanig grabb i gängområdena
i södra Chicago till att bli en trefaldig MVP-spelare,
och jag blir fortfarande stoppad av polisen i varje stad jag bor i.
Du kan inte förbereda honom för det.
För du har ingen aning om hur det är. Hur det känns.
Hur fasansfullt det är.
Varje gång.
Du har helt rätt. Jag har aldrig upplevt det,
och kommer aldrig att göra det.
Och jag respekterar allt du säger.
Men en sak har jag.
Jag har ett otroligt band med båda dina barn,
för jag är här, fysiskt och psykiskt.
Och jag älskar dem.
Och de älskar mig.
Och jag gör precis allt jag kan.
Och jag säger att det inte är tillräckligt.
God natt.
Innan du går in, är det nåt vi måste berätta.
-Vad har du gjort? Var är mina pengar? -Vad pratar du om?
Lägg av, Seth. Vi vet att du är en tjuv.
Harley hörde Calabasas hemmafruar prata om några inbrott,
och vi vet att det var du. Så, påkommen.
Bara för att ni inte gillar honom, så betyder inte det att han är skyldig.
Nej, men de femhundra han hade däri gör det.
Och sa du inte att han köpte gympaskor för 200 dollar till dig?
Jo, men…
Du sa väl att du såg honom stjäla från kassan?
Jag är så dum. Hur kunde jag tro att ni brydde er om mig?
Seth, snälla, det är…
Jag la förresten tillbaka dem. Inte för att ni bryr er.
Bra jobbat.
Vänta, Haresh.
-Jag sticker. -Vad är det?
Jag vet inte vad du försöker bevisa,
men sluta låtsas att jag är en del av er familj. Jag klarar mig själv.
Seth, vänta!
Låt mig se vad som pågår.
Nej, pengarna är inte stulna. De kommer från staten.
De ger oss pengar för att täcka Seths kostnader,
men vi ger honom dem.
-Men inbrotten, då? -Det var inte Seth.
Nån bröt sig in hemma hos Anne när Seth hade utegångsförbud.
Seth är fortfarande där ute, och vi vet inte var vi ska leta.
-Jag vet nog. -Du…
-Kom igen! -Kom nu.
Nej, nej, nej. Hörni… Nej.
Han behöver inte vår hjälp just… Harley… Vänta lite.
Deja, DJ, kom ner meddetsamma. Vi ska sticka.
Nej, Dom. Nej.
Ingen sticker nånstans.
Jag måste sticka.
Vad?
Vet du… Deja, DJ, kom nu.
Pappa!
Hördu, se upp!
-Kom nu! -Vänta lite.
-Vänta, vänta… -Hörni, snälla.
Pappa klarar sig själv.
-Vad står på? -Vad har hänt? Var är Paul?
Lugna er, allihop.
Han mår bra. Han åkte till korsningen av First och Whittier för att hitta Seth.
-Vänta, First och Whittier? -Ja.
-Paul? -Ja?
God kväll, sir.
Jag letar efter min systerson. Har du sett den här grabben?
Nix. Men jag ser att du har en ny iPhone 12.
-Ja. Det har jag… -Morbror Paul?
Seth. Du är okej.
-Hur hittade du mig? -Skojar du?
Jag har skickat födelsedagskort hit i åratal.
-Kom. Nu åker vi hem. -Åk bara.
-Seth! -Seth!
-Där är han! Jag hittade honom! Ja! -Pappa!
-Hörni, vad… Älskling, jag fixar det här. -Seth!
-Pappa! -Okej.
-Pappa! -Hej, hörni…
Oroa er inte. Han hade redan bilstolar. Fågelmannen har fyra barn.
Hallå. Vem bjöd hit Jackson 9?
Om ni letar efter Disneyland, så har ni kört fel.
-Seth, tack och lov att vi hittade dig. -Snälla, kom hem, Seth.
-Ja. -Ja.
Snälla.
Är det här din brutta?
-Sluta. -Hördu, objektifiera inte min mamma.
Okej. Åk nu, allihop. Jag fixar det här.
-Åk nu. -Nej!
Glöm det. Vi stannar.
Vi är familj.
Och vi är på din sida.
-Ja. -Ja.
-Definitivt. -Ja, jag med, Seth.
Fast jag inte gjorde det när Harley och jag anklagade dig för stöld.
Ja, det var lite hårt. Mitt fel.
Du är den enda som vet hur man gör monstersprej.
Vi behöver påfyllning.
Brorsan, kom tillbaka.
Utan dig hade jag inte klarat de senaste veckorna.
Du är min brorsa.
Du fanns där när jag behövde dig, och nu är jag en legend.
Polare för livet, snubben.
Den lilla indiska snubben har hjärta.
Och en fin kedja.
-Jag ser dig, player. -Tack.
-Hörru. -Okej, hör här, Seth…
Snälla, kom hem, Seth. Jag ska presentera dig för mina nallar.
Seth, jag vet att du är upprörd.
Jag fattar. Du har skickats runt så mycket att du inte vet vem du kan lita på.
Det är inte rättvist.
Jag lovar att det blir annorlunda nu.
Vad som än händer med din mamma, så har du alltid ett hem hos oss.
-Eller hur? -Ja.
-Definitivt.
-Ja! -Kom ner.
Tack, hörni.
Jag vet att ni menar det, men låt oss inse fakta.
Jag passar aldrig in i ert flotta nya liv.
Gissa vad.
Vi passar inte heller in i vårt flotta nya liv. Eller hur?
-Inte ett dugg! -Nej!
-Kom. -Kom igen, Seth!
Kom hem, Seth. Sån här kärlek är svårfunnen.
Seth! Seth! Seth!
Kom igen.
-Kom, Seth! -Kom igen, mannen.
Seth! Seth! Seth!
-Seth! Seth! Seth! -Seth! Kom hem.
Vi syns, killar.
Nu åker vi hem.
Seth! Seth! Seth!
-Seth! Seth! -Kom igen.
Seth! Seth!
-Seth! Seth! Seth! -Vad sägs om en gruppkram? Gruppkram!
Seth! Seth! Seth!
Krossa inte tvillingarna.
Hördu!
Jag hatar när jag blir så känslosam!
Hej.
-Hej. -Är vi hemma?
Ja, älskling, vi är hemma.
Upp och hoppa i säng. Jag kommer och stoppar om er.
-Okej. -Okej.
-Tack, Dom. -Ja.
Hörni.
Jag överreagerade,
angående hela vårdnadsgrejen. Jag menar inte det.
Du och Zoey uppfostrar en fantastisk familj här,
och jag är glad att ni är en del av den.
Och du har rätt, Paul.
Jag missade mycket i barnens liv.
Du vet, att lära honom borsta tänderna, cykla…
Ångra inte tandgrejen.
En fyraårings morgonandedräkt…
Det är som en liten drake som smälter ens ansikte.
Men ändå,
du fick allt det,
och det fick inte jag.
-Så du är avundsjuk på mig? -Nej.
-Nej, det… Självklart inte. -Det vore inte logiskt.
Och DJ, du har rätt, kompis.
Jag vet inget om vad du gillar.
-Nej. -Men jag skulle verkligen vilja det.
-Skulle du? -Ja.
Du och jag kan väl åka till Comic-Con i år?
Vad säger du?
Vad? Ja, för fasen.
Vill du köra cosplay?
Ja. Visst. Vad du vill.
Ja! Jag hämtar mina serietidningar. Vi har så många val.
Schyst. Okej, mannen.
Vad gav jag mig just in på här?
Du, min vän, gav dig just in i ett par extra stora strumpbyxor och en cape.
Det blir toppen.
Tack för att du frågade.
Det är en bra fråga, Bethany. Tack.
-Ursäkta avbrottet. -Jag kunde inte stoppa honom.
Paul, vad står på? Vi ska inte skriva på pappren
-förrän nästa vecka. -Ja, det blir inget.
-Vad pratar du om? -Jag pratar om lunch, Melanie.
Det löjliga lilla målet mellan frukost och middag,
vilket jag inte tänker göra.
Paul, du överreagerar.
Gör jag? För låt mig berätta en liten sak om mig.
Jag älskar frukost.
Frukost är min grej.
Och sylt. Det finns så många underbara sylter.
Jag älskar marmelad, gelé.
Quincepasta är förtjusande ibland på en ostbricka.
Jag kommer av mig. Jag vill inte ha nåt av det.
Jag vill ha mitt namn och varumärke tillbaka och rättigheterna till min sås.
Jag har sålt tillräckligt för att köpa tillbaka allt.
Paul, om du ger upp det här över en lunchmeny,
så gör du ett stort misstag.
-Enormt misstag. -Jag vet.
"Miljontals dollar och bli ett hushållsnamn" och allt det där.
Men vet ni vad? Chef Boyardee var en rockstjärna, men det är inte jag.
Jag är hellre pank och hemma och lagar omelett till mina barn,
än en bolagsnisse som lagar soppa till er två.
Var Chef Boyardee en riktig person?
Ni tänker väl inte stämma mig för det här? Snälla, gör inte det.
För jag är inte… Jag har så många barn, och de…
De är så dyra.
Hon vet.
Får jag hjälpa dig packa upp i morgon?
Jag vet inte.
Calabasas är långt från Echo Park.
Är du verkligen beredd på en långdistansrelation?
-Tror du lite trafik skrämmer mig? -Det borde den.
Ja. Men du är värd det.
Du är så fånig.
Okej, du måste lova att du fortfarande kommer
-på våra mammaträffar. -Ja.
Skojar ni? Självklart.
Vänta, kommer…
Kommer Anne att vara där?
Åh, nej.
Hon flyttade till Idaho för mångfalden.
Det låter rimligt.
-Du, Paul. -Ja?
Jag är glad att vi flyttar, men jag är ledsen att jag var så taskig mot dig.
Du var inte taskig.
Jag uppskattar allt du sa.
Ibland är nåt av det mest kärleksfulla man kan göra för nån
att vara brutalt ärlig.
Du suger på basket.
Varför skulle du ljuga
när jag just läxade upp dig om att tala sanning?
Så vi flyttade ifrån Calabasas och tillbaka till pulserande L.A.
Ungarna började i sina gamla skolor.
-Deja gick med i sitt gamla lag… -Heja Deja!
…och fick sitt stipendium till USC.
-Kom igen! -Hon är så bra.
Kate träffade en trevlig kille med fyra ungar och nio fåglar.
Och Dom har en cool ny flickvän med två hundar och sunda gränser.
Det är lite hårt.
VI älskar DIG DEJA
Min plan.
Vad?
Och vi hittade det perfekta huset för vår fullkomligt ofullkomliga familj.
Vi tar en selfie innan vi går in.
Då så.
Smaka på det här, älskling.
-Mums. Vad är det? -Min senaste uppfinning.
En croissant-sufflé.
Jag tänker kalla den för "Croissant-suff-hej".
Pappa, sluta.
-Det är så dåligt. -Okej, allihop.
Eftersom ni är såna kritiker, vad tycks om det här?
-Fantastiskt. -Vad är det?
-Med ny etikett. -Det är vi.
Bakers heta, söta och kryddiga FRUKOSTSÅS
-Sitt ner. -När hann du med det?
Det är vi. Vi är så gulliga.
-Är jag med här? -Självklart.
-Du är en del av familjen. -Så häftigt.
Det här är schyst.
Det finns två av mig.
-En av dem är jag. -Finns det två av oss?
Okej, vem vill ha mer croissant-suff-hej?
-Eller hur? Det är vad det är. -Gillar ni det nu?
Så jag fick inte min franchise,
men jag fick nåt bättre.
Jag fick min familj
och ett liv som är precis lagom stort för alla våra drömmar.
Och till syvende och sist finns det ingen ljuvare dröm än så.
Bakers heta, söta och kryddiga FRUKOSTSÅS
Med en investering från Dom, expanderade Bakers-såsen nationellt.
Paul, Zoe och Dom är nu såsernas kung, drottning och hertig.
Kate uppfann fågelyoga. Människor gillade den inte,
men fåglar fann den otroligt avslappnande.
Deja och Chris fick utegångsförbud för all framtid.
Eller åtminstone tills de började på USC.
Seth flyttade in hos sin mamma igen.
Han umgås jämt med sina kusiner.
De har inte haft problem med monster sen dess.
Ella blev social media manager för Harleys punkband.
Hennes bilder av deras skolas talangshow blev en internetsensation.
Luna och Luca blev knattedivisionens Venus och Serena.
DJ och Talia gjorde succé som Black Panther och Black Widow.
Dom insåg att han är en Thor.
Undertexter: Kristina Donnellan