Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Morgenmad!
Charlie, du er sent på den.
-Cornflakes. -Pandekager.
-Ristet brød uden smør. -Marmelade.
Brød med syltetøj, værsgo.
-Og en gang cornflakes. -Far!
-Buster, hvad er det? -Slikkepind.
Det spiser vi ikke til morgenmad. Jeg har lavet dejligt bacon til dig.
-Jeg er veganer. -Klart.
Madpakke.
Nej, hør nu her. Reglen er: Ingen hamstere ved spisebordet.
Tak.
Vi har ti minutter. Find overtøj og skoletasker, så kører vi.
Skynd jer.
Vi kommer for sent!
Charlie, tak. Rosie, glem ikke din sandwich.
Det er din. Buster, kom her.
Stå stille. Stik armen igennem. Lige meget. Her, tag din hue.
Buster, hvor er din sko?
Buster! Det er lige meget. Af sted! Den er her. Jeg har skoen.
-Hr. Cunningham. Jeg har en pakke til dig. -Tak.
-Skriv under. -Jeg har ingen kuglepen.
-Jeg har en blyant. -Det går ikke.
-Farvekridt. -Nej, det skal være sort kuglepen.
-Det har jeg ikke. -Her.
Du kunne bare have spurgt. Sådan, og så datoen. Din fødselsdato.
-Godt. -Fint.
Vi skal tage et foto af leveringen. Okay, så er det nu.
Sådan, unger. Smil. Så er vi færdige.
Skønt. Jeg tror, I vil nyde det.
Men jeg har ikke læst det.
Sæt jer ind i bilen. Tak.
Rosie, lukker du?
FLETCHER KONSULENTFIRMA
-Du glemte kostumet til julekoncerten! -Og min kage.
-Du lovede at læse med mig. -Det er lærernes job.
-Jeg har det skidt. -Af sted. Skynd jer. Elsker jer.
Godmorgen.
-Godmorgen, børn. I kommer for sent igen. -Okay.
Nej! Det er uacceptabelt!
Tiden er afgørende, folkens. Jeg har brug for loyalitet.
For folk med fokus og engagement.
Jeg har brug for 110 % engagement.
-Hvor meget har jeg brug for? -110 %.
-Tak, fordi du kom. Sid ned. -Jeg skulle køre ungerne i skole.
Og hvad så? Jeg driver en forretning, og så tæller børn ikke!
Hvor kom jeg fra?
Emblem-aftalen skal på plads før nytår.
Vores præsentation skal være bedre end alle andres.
Cunningham. Folk finder dig charmerende.
-Derfor står du for præsentationen. -Vent, undskyld. Hvornår er det?
-Jeg har travlt op til jul… -24. december.
-Men det er juleaften! -Så må du hellere prioritere.
Dit job eller julemanden.
Ja. Timen er slut.
Cunningham? Jeg behøver ikke sige, hvor vigtig den kunde er.
Der er job på spil.
Dit job.
Ja. Jeg svigter dig ikke. Det lover jeg.
Er det et hamster?
Ja, det er min søns madkasse. Buster glemmer den altid.
Hamburger eller hamster. Du kender børn.
Nej, for her tæller børn ikke.
Okay. Vi kan klare den præsentation.
Vi kan godt. Vi finder ud af det.
Kom så. Sådan. Der er du er i sikkerhed.
-Hej, Matty. Hvad er det? -Et brev fra en advokat.
-Hvad har du nu lavet? -Jeg har arvet.
Hvem?
-Sært. Min far. -Din far?
Nej, det er fint. Jeg kendte ham ikke.
"Kære hr. Cunningham. Din far bad mig give dig brevet og nøglen til…"
-"Besøg hjemmesiden." -Kom nu!
"Mistelten…"
Er det virkelig dit?
-Det ved jeg ikke. -Det er vist en formue værd.
Det må vente. Vi har travlt.
Vent. Du kan få styr på præsentationen i fred og ro ude på landet.
Bare dig og bakkerne. Uden forstyrrelser. Uden Cruella de Vil Fletcher.
Dig, hamsteren og de venlige landmænd. Det er fedt.
Det er win-win. Tredobbelt win.
Kan du ikke se det? Jo, det kan du godt.
-Er du okay, far? -Ja. Har du børstet tænder?
-Hvad ser du på? -En gård.
-Hvor ligger den? -I Cobbledon.
Kan vi tage derud?
Er der dyr?
Er der får?
-Må vi komme med? -Kom nu.
-Kom nu! -Til jul.
Ikke til jul. Hvordan skal julemanden så finde jer?
Mor ville sige ja.
-Mor er her ikke længere. -Du sagde, mor altid var hos os.
-At hun var i vores hjerter. -Det siger du.
Hun er i vores hjerter, men kan ikke træffe beslutninger.
Det er fars job.
Vent lige, for… Vent lidt. Hun siger noget.
Hun siger, hun bestemmer over mig, og at vi skal ud til gården.
Ja!
Men jeg må spørge skolen først.
En landsbyskole?
Hvordan ved vi, om deres undervisning er passende?
-Det kan ikke være værre end her. -Dine børn virker dysfunktionelle.
Rosie er ikke sig selv. Hun er meget stille.
Nogle gange tror jeg, at hun sover i timen.
Charlie har sparket drenge og piger og skrevet uhøflige ting.
Jeg forstår, at jeres situation har været svær,
men jeg frygter, at de sakker bagud.
Tag det roligt. For jeg ved, at hvis du arbejder hårdt,
får du styr på det, så børnene klarer sig fint næste år. Så tak og god jul.
Okay. Godt.
Er du nu sikker? Hvad nu, hvis gården ikke eksisterer?
-Så kører jeg hjem igen. -Forvent ikke for meget.
Din far var fuld af overraskelser. Ikke kun gode.
-Pas på jer selv. -Jeg ringer.
-Farvel! Mor jer godt! -Farvel!
Det er så sejt!
-Se, far. Mæ-får! -Det hedder bare "får", Buster.
-Se, far! Muh-køer. -Nej, vi siger bare "køer".
Du overså skiltet! Der stod Mistelten-gården!
-Hvor? -Du overså skiltet.
Hvorfor sagde du noget, så jeg kunne…
-Hvorfor rider du på vejen? -Vi er på landet.
Biler skal vige for dyr.
Har du læst skiltene?
Okay. Er hesten okay?
Jo. Ikke takket være dig.
Så meget for venlige landmænd!
-Jeg tror, det er der. Så er vi her. -Der står Mistelten-gården der.
Vi er ankommet.
MISTELTEN-GÅRDEN
Se lige der!
Hvor er det sødt!
-Ejer vi gården? -Det tror jeg.
-Se, far! Flere mæ-får! -Det hedder bare "får".
Fåre-bæ!
MISTELTEN-GÅRDEN
Det starter godt.
Kom nu.
Okay. Hvad er det for en lugt?
-Det er dig, Buster. -Nej!
-Nogen kan lide æg. -Jeg ved hvorfor.
-Den er sød. Må vi beholde den? -Nej. Kom her.
Rolig nu. Sådan. Det går nok. Åh gud! Nej!
Nej, pas på! Tag den ikke op.
Lad nu være. Okay, du tog den op. Sæt den udenfor.
-Okay, pas nu på. Det er godt gået. -Hvad er det, far?
Nogle småkager.
-"Fra bageren Barry." Hvem er det? -Aner det ikke.
-Det er mit værelse! -Nej, mit!
Hvor skal de hen?
-Fedt værelse. -Jeg sover her.
-Hvor blev de af? -Vi kan vælge værelser senere.
Først skal vi have te.
Sig, det er løgn!
Åh. Hej!
Goddag, hr. ged.
Pas på, unger. Gå derover. Hej med dig.
Okay, ud med dig. Af sted. Sådan.
Ud med dig.
Geden er væk.
Rosie, pas på de andre. Jeg er straks tilbage.
Vand.
Øjeblik.
Hallo?
-Hej! Hvordan går det? -Hvordan det går?
Ikke godt, Mo. Jeg henter vand til te i bækken.
Surt show og alt det der. Jeg har en nyhed, Matty.
Banda House går også efter Emblem.
Banda House? De vinder jo altid!
Derfor må du lægge dig i selen, Matty.
Ingen af os ønsker at miste vores job før jul.
-Vi regner med dig. -Hvad?
-Hallo? -Jeg kan ikke høre dig.
Han har styr på det. Jeg er slet ikke bekymret!
Lad os tage dem med ovenpå.
Pas på. Huset må ikke brænde i nat. Måske i morgen, hvis det er forsikret.
Skal vi holde jul på gården, far?
-Jeg kan lide muh-køerne. -Det kan jeg også.
Men det hedder nu bare… "køer".
Ser du efter mor?
-Tror du, hun kan lide gården, far? -Det kommer an på.
-Hvilken en tror du, hun er? -Den, der blinker. Kan du se den?
Ja.
Den der glimter.
Den der skinner meget.
Det må være mor.
-Så smukt. -Se der er et stjerneskud.
Okay, så må alle ønske. Og så tilbage i seng.
MISTELTEN-GÅRDEN
-Hvem ejer de her gummistøvler? -De var måske min fars.
-Hvorfor ved du så lidt om din far? -Han havde travlt.
Jeg så ham ikke som barn, og så mistede vi kontakten.
-Jeg vil ikke miste kontakten med dig. -Det sker aldrig. Aldrig.
-Surprise! -Åh gud! I har ødelagt sengen.
-Kom. Pas på. -Geden er tilbage!
-Ja! -Buster.
-Må vi spise slikkepinde til morgenmad? -Han tog min slikkepind!
Buster!
-Det er ikke mig. -Æggene er dårlige.
-Måske har hønen lagt et æg. -Lad os se.
-Og der er ingen WiFi! -Far, hvorfor råber du?
Der er ikke WiFi!
-Nogen æg? -Vi løftede alle hønsene. Ingen æg.
-Jeg troede, der var flere dyr. -Ja, babyfår.
Hvad var det? Kom så!
Kom, lad os se!
En lille pony!
Et rigtigt æsel.
Og en babyko.
Og et babyfår.
Kom, vi smutter.
Løb!
-Det er en trold. -Hvem sagde det? Kom frit frem.
-Hvordan kom I ind? -Ad døren.
Meget kløgtigt.
Hvem er I?
-Har I navne? -Det har alle da.
Ikke nødvendigvis. Kan I se æslerne? Det er æsel nummer et og to.
-Hvorfor har de ingen navne? -Jeg glemte det.
Hvad hedder I?
-Violet. -Rosie. Jeg er ældst.
-Buster. -Lily, Charlies tvilling.
-I ligner ikke tvillinger. -Vi er ikke enæggede.
-Okay, men hvad laver I på min gård? -Far vandt den i en tombola.
Han mener testamente.
Så I er de nye ejere? Åh gud! Hvorfor sagde I ikke det?
Hej! Jeg hedder Beano.
Jeg er medhjælper, dyretæmmer og bæopsamler.
Hashtag Beano til tjeneste.
Godt at møde jer.
-Vil I hilse på dyrene? -Ja!
Ja, I vil!
Så følg med mig.
Det er min orne, Arnie, opkaldt efter Arnold Schwarzenegger.
"Jeg bliver til… bacon."
Nej? Okay, Denne smukke sjæl hedder Potter.
Meget magisk. Uddannet på Hogwarts.
Lille.
Bitte.
Mini.
Og det her er Stump.
Pas på med Stump.
Hun tisser altid på folk. Gør du ikke, lille ven? Jo, du gør.
Se selv!
Vil I hilse på Klokke? Ta-da! Det er Klokke.
-Hvorfor har han klokker på? -Bliver han væk, kan vi høre ham.
Hej, Klokke.
-Hej, Klokke. -Det er fantastisk!
Hej, godt at møde dig. Goddag, frøken.
Hej med dig, og hej med dig. Du passer på Klokke, okay?
De to små damer, Bjælde og Klang, taler utrolig godt fransk.
-Ponyer taler ikke fransk. -Excusez-moi! Bjælde. Oui. Klang?
Oui! Au revoir.
Au revoir.
-Har I mødt Rudolf? -Rensdyret?
Nej, Rudolf, er en grand…
…danois.
Kan I se fårene? De tilhører gården, og Rudolph vogter dem.
-Er Rudolf en hyrdehund? -Han gør sit bedste. Skal vi?
-Ja. -Okay.
Kom så, Rudolf. Få styr på fårene! Kom så, Rudolf!
Ud af alle rensdyrene Er du den klogeste af dem alle
God hund.
Løb, løb, Rudolf Randolph er i hælene på dig…
Til højre!
Løb, løb…
-Hvor har I været? -Vi har hilst på dyrene med Beano.
-Dejligt. -Må vi udforske gården lidt mere?
-Okay. Lad mig nu se. -Beano passer på os.
Okay. Jeg kommer om lidt.
Vent, hvad? Beano? Hvem er Beano?
Okay, den kan ikke bruges.
Jeg kommer, unger!
Okay. Træd tilbage! Bliv der, børn!
-Hvem er du? -Skyd ikke.
-Han har ikke gjort noget. Han bor her. -Hvad?
-Han bor her. Han er medhjælper. -Og dyreven.
-Dyretæmmer. -Hvad skal du med den, far?
-Jeg vidste ikke, Hagrid boede i laden. -Jeg hedder Beano. Jeg arbejder her.
Jeg har fortalt dine børn om gården.
Du skal møde æsel nummer et. Han er så sød.
Undskyld. Jeg vidste ikke… Jeg tror slet ikke, den virker.
-Du skræmte Beano! -Det var et uheld.
Og du skræmte dyrene. Se lige Bjælde. Hun lavede en stor bæ på gulvet af frygt.
-Undskyld, Bjælde. -På fransk.
Pardon, Bjælde. Il très… fjollet.
-Arbejder du her? -Oui.
Ved du noget om vvs?
Ta-da!
Det er magi.
Det er en midlertidig løsning, okay? Jeg må tjekke rørene.
-Okay, nu kan jeg sætte computeren op. -Computer?
Jeg skal lave en præsentation, -Hvad med arbejdet her?
-Klarer du ikke det? -Jo, men jeg er kun medhjælper.
Din far elskede det her sted.
Han knoklede altid. Han var en lokal helt.
Han reddede gården fra de onde folk, der ville rive den ned.
De onde folk, tilbød de ham penge eller noget?
Ja, mange penge, men han elskede dyrene og gården for højt til at sælge.
-Han lyder fantastisk. -Ja.
Men gården har da set bedre tider. Intet virker.
-Selv Ikke hønsene. Æggene stinker! -Her var jo ikke nogen.
Vi ventede på, at du kom og hjalp os med at redde gården.
Slip mig.
-Kan vi redde gården? -Ja, far. Sammen med Beano?
Nej, vi er her kun midlertidigt, og jeg skal altså arbejde.
Vi må overbevise ham om, at gården er vigtigere end hans job. Er I med?
-Ja! -Ja!
Okay. Gå sådan her.
Mor havde ønsket, at du reddede gården.
Du så, hvordan hun glimtede i går.
Okay, I får en time i morgen til at vise mig, hvordan gården fungerer.
-Ja! -Godt gået, hr. C.
Hallo! Kykkeliky! Klokken er fem. Du skal op.
-Kom nu, din dovenlars. -Det er midt om natten!
Køer venter ikke. De skal malkes, og der skal muges ud.
Kom nu.
-Hvorfor skal jeg? Det stinker. -Kokager er det rene guld.
Gøder græsset og får det til at gro. Vi elsker bæ. Vi tilbeder bæ.
Så skal der hugges brænde! Du minder mig om nogen.
Har du set Ondskabens Hotel? Her kommer Beano!
Nå, brændehugning.
Læg ryggen i det, Cunningham. Sving øksen højt.
Ja? Prøv…
Hold da op!
Lad, som om jeg er en stor gris.
Affald. Gulv. Gris. Affald.
Åh! Slikkepind!
Farligt. Smid affald i skraldespanden.
Og lad aldrig nogensinde leddet til marken stå åbent.
Gør man det, stikker dyrene af og kommer til skade.
Sker det, kommer du til skade.
Vil I hilse på køerne? Ja, I vil. Følg med mig.
Matilda, Patty, Harry, Hermione, frøken Trunchbull.
-Frøken Trunchbull? -Ja, og Nanny McPhee og Susan Boyle.
-Hvor mange får har du? -Jeg falder i søvn, når jeg tæller dem.
-Hvad får du i løn? -For det her?
Jeg bor gratis i laden og spiser det, vi dyrker. Og du giver mig penge til slik.
-Men man skal betale for ting som dyrlæge. -Dyrlæge?
-En, der passer på dyr. -Ja.
Det er spild af penge at bruge dyrlæge. De flår folk, ligesom tandlæger.
-Stoler du på ham? -Jeg er en "hende". Og jeg flår ikke folk.
-Hestedamen. -Trafikbøllen.
-Jeg bliver ikke længe. -Sikke en skam.
-Jeg havde ellers bagt dem her. -Giv dem til mig!
Jeg elsker frøken Ashleys kager. Chokolade?
-Tredobbelt chokolade. -Arnie. Se, hvad jeg har til dig.
Jeg antager, at du kender alle dyrene?
-Jeg er ikke så god til dyr. -Det var en skam.
Mistelten-gårdens dyr er dejlige.
-Og der kommer flere. -Hvad?
Holly nedkommer snart. Hun er gravid.
Det er løgn!
Det er løgn. Er hun med kid? Gedekid. Glem det.
Og du skal vide, at geder ofte får tvillinger.
-Eller trillinger. -Trillinger?
-Hej, hr. Stump. Hvordan har du det? -Hej, Ashley.
-Tak for kagerne. Jeg elsker dig. -Det var så lidt. Det var en gave.
Det der er underligt. Det var rart at møde dig igen.
Jeg håber ikke, vi ses. Jeg mener, for så er dyrene raske.
Jeg tjekker dem hver uge.
Hvis Hollys vand går, så ring til klinikken.
-Jeg tror, vi klarer os. -Klart.
Der er vist noget i gære.
-Hvem var det? -Dyrlægen.
Hun er køn.
Hun er virkelig dyr, Rosie.
-Men vi skal have kid. -I har lige mødt hinanden.
Ikke mig og frøken Ashley. Geden Holly.
Stump fik for mange kager. Der er bæ overalt.
-Her. Jeg skal muge ud. -Jeg kan ikke…
Beano!
Godt, du kommer. Vi har en kat, to undulater, en parakit,
en ilder, en kanin og grisen Oscar. Han har spist noget, han ikke burde igen.
-Hvordan gik det på Mistelten-gården? -Jeg mødte den nye ejer.
-Hvordan er han? -Lidt…
Lige mine ord.
-Hvad har Oscar nu lavet? -Spist fars underbukser igen.
-Hr. Cunningham! -Du forskrækkede mig!
Jeg og børnene har fordelt opgaverne på gåden. Du skal sørge for julen.
Ja. Du skal gøre laden klar til Snefesten! Den holder vi hvert år.
Vi sner stedet til, og så er der gløgg og træskodans.
Nej, ikke i år. Jeg har en præsentation juleaften og må have ro.
Nej, det går ikke Du er nødt til at pynte den lade.
-Din far ville være skuffet. -Okay, så hold du bare din Snefest.
Men ikke på min gård.
-Jeres far bliver let sur. -Han kan ikke lide jul mere.
-Han efterlod juletræet derhjemme. -Jeg ved præcis, hvad vi gør.
Jeres far skal møde landsbyboerne.
Ja!
Det her er Cobbledon. Postkontoret. Der afleveres breve til julemanden.
Og nu skal vi hen på Cobbledon Kro.
COBBLEDON KRO, HJEMMELAVET MAD
Vi er vist ikke velkomne.
-Hvad? -De hylder dig.
Beano siger, du redder Mistelten-gården. Du er en helt!
Kom og hils på alle sammen.
-Det er krofatter Perky. -Godt at møde dig. Jeg giver en omgang.
-Slagter Ted, bager Barry. Og Merrick. -Der støber lys? Det var en spøg.
Det gør han! Han laver lys.
Jeg er håndværker Otto. Jeg kan fikse alt.
Og jeg er postbud Barney. Jeg afleverede testamentet.
-Og jeg er byens udråber! -Hej.
Derovre har vi Lystig, Prosit, Dumpe og den muntre Gnavpot.
Det var deres roller i pantomimen sidste år.
Gerald Favor. Direktør for Cobbledon Teater.
-Husker I, da jeg iscenesatte Musefælden? -Ja!
-Og en af mine yndlinge, frøken Bow. -Jeg ejer slikbutikken.
Og hvem er de små pus?
Det er Buster, Violet Rosie og tvillingerne.
-Tvillinger? -De er ikke enæggede. De er mine.
-Hvor er mor? -Hun er død.
Værsgo, tag lidt slik.
Jeg har strikket nogle gaver. I kan vælge en hver.
-Tak. -Tak.
Frøken Nerris. Landsbyskolen. Skal børnene gå i min klasse?
Ja. De skal møde børn på deres alder.
Der er kun to børn i klassen. Faktisk på hele skolen.
-Vi er en lille landsby med få indbyggere. -47. 29 postkasser.
-Bare de bliver undervist. -Ja, hvis jeg kan finde på noget.
Undervisning kan jo være mange ting.
Kan det?
-Ja. -Kan I lide at synge?
-Kan I? -Så kan I gå til kor.
-Abel. Jeg står for gummistøvlekast. -Aaron. Jeg er klokkenist.
Frøken Verity, boghandler og bibliotekar. Kig endelig forbi.
Jeg hedder frøken Womble, og jeg står for strikkeklubben.
Jeg har strikket de trøjer, I ser her. Hver eneste af dem og huerne.
Vi vil gerne have jer med.
Vi vil især gerne have dig med, hr. Cunningham.
Kan du ikke strikke, så strikker vi dig en trøje. Måske med dit ansigt på.
Hvad siger du?
-Han er flot, ikke? -Jo.
Jeg er ikke vild med den slags.
Men du skal være formand for juleforeningen.
Din far fældede altid sit største juletræ til torvet.
Vi har ikke noget juletræ.
Ikke engang julelys.
Ingen jul på Mistelten-gården? Det må vi hellere gøre noget ved, ikke?
Jo.
Hvem har lyst til en Cobbledon-soda? Sæt dig nu ned.
-Hvordan har geden Holly det? -Jeg har ikke set til hende.
-Har du ikke set til din drægtige ged? -Hun klarer sig. Jeg ser til hende senere.
Fem tusind? Det kan ikke…
Den er ubetalt. Har du betalt for noget?
Slik. 68 pund for slik.
Det er umuligt. Siger den "Matt"?
Hvordan går det, Holly?
Er du nervøs? Det var min kone, da hun fik vores første.
Ikke så bange som mig. Jeg frygtede at blive far.
-Jeg tvivlede på mine evner. -Rart at se dig tale med dyrene.
De forstår alt, hvad vi siger, og vi kan forstå alle deres lyde, hvis vi lytter.
Jeg har lyttet, forstået, og nu går jeg.
Hr. C, du talte om ikke at være en god nok far…
-Det skal du nok blive. -Blive?
Jeg kendte din farmand.
Og kaldte ham bedstefar, fordi han ikke så sine børnebørn.
-Du må ikke ende sådan. -Jeg ligner ikke min "farmand".
Og bland dig ikke i mine familieforhold.
-Vi er da i familie. -Hvordan?
Hvis din farmand var min bedstefar, så er du min far.
Hvad snakker du om? Du er voksen, og vi er ikke i familie.
-Har du sat skamlen der? -Nej. Godnat, far.
Lige mine ord.
Hvad så, Buster?
-Jeg havde mareridt. -Kom her.
-Mareridt er ikke virkelige. -Skal vi i skole i morgen?
-Det bliver da sjovt. -Men børnene griner nok af mig.
-Hvorfor dog det? -Fordi jeg har glittertøj på.
Buster, der er intet galt i at gå med glittertøj. Det kan alle gøre.
-Også Lambi? -Helt sikkert Lambi.
-Og Bjælde og Klang? -Ponyer elsker glitter.
Og dig?
Jeg er ikke ligefrem den type,
men din mor elskede alt med glitter og pailletter.
-Havde hun prinsesse-krone på? -Ja, da hun var på din alder.
-Skal vi gå i seng? -Ja.
Så kom.
-Bjælde og Klang fodret og trænet? -Ja.
-Køer og geder malket? Er grisene rene? -Ja.
-Næste opgave: skole. -Vi vil ikke i skole.
-Vi vil blive her. -Det må I ikke for jeres far.
-Hvordan kommer vi derhen? -Far kører os altid.
Ta-da!
Hvad er det?
Cykler.
-Jeg kan ikke cykle. -Kan du ikke cykle?
Så må du lære det. Først cykler, så traktorer.
Sving højre ben over cyklen.
Se lige frem. Ikke vakle.
Bremserne sidder her.
Okay? Lige frem. Fokusér. Af sted.
Næste, kom.
Kom så.
Kom så! Fødderne på pedalerne. Sådan. Du kan godt.
Ja!
-Hvor er ungerne? -I skole. De cyklede. Som jeg gjorde.
-Har du gået i skole? -Landbrugsskole.
-Er det en ting? -Ja.
Kan de klare det? De kender ikke området.
Det går nok.
-Hvor er skolen? -I byen.
-Hvor er den? -Vi er faret vild.
-Det er okay, Buster. -Nu ryster jeg igen.
-Vi må vente, til nogen finder os. -Her er ikke nogen.
Jo, der er. Se.
Hej!
-Hej, unger. -Vi kommer for sent.
-Skolen ligger herhenne. -Holder I ikke jul på Mistelten-gården?
-Nej, ingen jul. -Så må vi hjælpe jeres far.
Og det er jeres nye skole.
Der er I, børn! Jeg er lige kommet. Kayla og Kayan vil gerne møde jer.
Bare sæt cyklerne der. Mange tak.
-Ind med jer. -Knæk og bræk!
Okay, ind med jer. Sæt jer ved bordet.
Godt så.
Nu, hvor klassen er så stor, kan vi lave mange ting.
Vi kan lave et skolekor eller en juleforestilling.
-Ja! -Ja!
-Hvad vil I ellers? -Vi kan ikke lide at gå i skole.
Især ikke vores gamle skole.
Hvorfor ikke?
Da jeg blev ked af det, da mor døde, kaldte de mig kedelig.
Det lyder forfærdeligt.
-Ja. -Hvad med dig?
Jeg bliver bange. Ikke for noget bestemt. Jeg ryster bare.
-Sådan kan alle have det. -De drillede mig med mit glittertøj.
Her elsker vi glitter.
-Ja, det er smukt. -Og sejt.
Hvad med at pynte skolens juletræ?
-Ja. -Med glitter. Kom med mig.
Sådan. Sæt pynten på.
-Hvor er stjernen fra? -Det var mors.
Og vi har ikke noget juletræ på gården.
Frøken Nerris, måske kan vi låne dem vores træ.
-Det ville jeres far ikke synes om. -Han ville ikke bemærke det.
Virkelig? Det er perfekt.
Vi sætter træet op, uden at han opdager det.
Globale.
Marketing. Fordele.
-Glædelig jul. -Festlige gaver og Wombles strik!
-Det er jul! -Ho, ho, ho!
-Undskyld, hvad? -Hvor skal vi starte?
-Vi skal jo pynte op. -Okay.
-Nej, det klarer vi. Kom nu. -Vi ses senere.
-Glædelig jul, hr. Cunningham! -Hør her. Hør nu lige her.
Jeg værdsætter virkelig jeres indsats, men kan I komme en anden dag?
Julen kan ikke vente.
-Snefesten planlægger ikke sig selv. -Der bliver ingen Snefest i år. Ikke her.
Okay? Så hvis I lige…
Mange tak. Det er alle tiders, men… Husk din hammer. Af sted med jer.
Mange tak.
De prøver bare at skabe julestemning.
Jeg har mere brug for fred og ro.
Nej. Ud. Fint, så bliv her. Smør dig en sandwich.
Lad, som om du er hjemme. Flyt dig.
Bare rolig. Han er bare en gammel Grinch. Hvem går ellers med slips på en gård?
Ho, ho, ho! Jeg har post til dig.
-Post? -Julekort fra landsbyboerne.
Frøken Wombles er smukt. Håndstrikket. Der er et digt.
-Læser du min post? -Sikkerhedstjek.
Skal jeg tage dine kort med?
Det staves Womble.
-Sæt et kys på hvert kort. Det plejer vi. -Det gør jeg ikke.
Din far var så populær, at han havde hundredvis af kort heroppe på væggene.
Og gavmild! Han lagde ti pund i og skrev: "Drik en Cobbledon-øl på min regning."
Godt for ham. Det var det sidste. Nu må du gå.
Jeg har et virtuelt møde med en ven, der begynder snart.
Okay.
Her har vi rigtige venner, Cunningham. Ikke virtuelle.
Virtuelle venner!
Frøken Nerris, du får lige sådan et.
-Dejligt. Tak. -Fra…
Hvad nu?
-Vi har det med fra skolen. -For at muntre dig op.
-Må vi se dyrene? -Skal I ikke i skole?
Børn elsker dyr. Som sagt kan undervisning være mange ting.
Hr. C! Det er geden Holly. Vandet er gået!
Hvad? Ring til frøken Ashley.
Sørg for at få rabat.
Jeg kommer.
Vent!
KUN TIL MISTELTEN-GÅRDEN
DYRLÆGE
Frøken Ashley er på vej. Må vi se på? Det ville være meget lærerigt.
-Må vi se babybeden blive født? -Bliv der. Det her er for voksne.
Blæs ud, blæs ind.
Nej, man trækker vejret ind.
Træk vejret ind, pust ud.
-Jeg kan ikke få vejret. Panikanfald. -Du hyperventilerer. Slap af.
Nej! Flyt jer nu, får.
Sådan, ja. Jeg har travlt. Ja!
Åh gud! Der er et hoved! I en boble. Jeg kan ikke…
Du besvimer ikke! Det er jo bare naturens gang.
-Åh gud, det er underligt. Jeg er svimmel! -Lad mig hjælpe.
Det går fint. Du gør det godt. Bliv ved med at presse.
Hårdere! Bliv ved! Du klarer det fint. Bliv ved med at presse.
Godt gået, Violet!
Se, hvad du har lavet.
-Jeg kom så hurtigt, jeg kunne. -Du gik glip af det.
-Det tror jeg ikke. -Der er endnu en boble.
-Beano, jeg har det ikke… -Der er ikke tid til at sove nu.
-Violet hjælper. Hun klarede det første. -Godt gået, Violet.
-Jeg pakker hende ind i et håndklæde. -Hun er så sød.
Hun presser igen.
-Jeg kan ikke tale nu. -Fletcher vil tale med dig.
-Jeg prøvede at dække over dig. -Sig, jeg har travlt.
-Ja, men hun insisterer! -Den vender forkert. Du må trække.
-Hvad laver du? -Geden føder.
-Hvad? -Åh gud, Fletcher ringer.
-Cunningham! Er du der? -Hej.
Jeg har hørt, at du har fundet et roligt sted uden forstyrrelser.
Er det rigtigt?
Ja!
Sådan! Pres! Træk så.
-Er det en kvindestemme? -Nej, et kid.
-Kom nu, Holly. -Børn og forretninger går ikke i spænd.
Undskyld, forbindelsen er dårlig.
-Kom nu, Holly! Pres. -Du kan godt, Holly.
Sådan.
Vi gjorde det!
Undskyld. Jeg ville ikke… Vi har lavet en baby!
Vi har lavet en baby! Godt gået.
Se, hvor mange babyer du har lavet. Hvem er en god far? Det er du.
Hun vil ikke die. Du er nok nødt til at flaske dem op.
-Tage dig af dem. Holly er udmattet. -De skal nok klare sig.
Du må give dem flaske kramme dem, holde dem varme, synge for dem.
-Som du gjorde med dine børn. -Det gjorde jeg ikke.
Så får du chancen nu.
Okay.
Det klarede du godt, Violet. Vil du hjælpe mig på klinikken?
-Ja. Må jeg, far? -Ja, hvorfor ikke?
Han vil have dem i skole, men når jeg ser Violet,
så er landbrugsskole bedre for selvtilliden.
Det mener jeg også, frøken Nerris.
Det er fantastisk. Cunningham kunne lære noget.
Også børnene, især Kayla og Kayan. De har været alene indtil nu.
Bare rolig, frøken Nerris. Beano har en plan.
Det er tre julekid, ikke?
-Så hvad med ... Snefnug? -Ja.
-Stjerne. -Ja!
Vil I navngive den tredje? Så find på noget.
-Den skal opkaldes efter mor. -Men det er en dreng.
-Vi er ligeglade. Den skal hedde Sarah. -Velkommen i familien, Sarah.
-Hallo? -Hun vil have adresse til gården.
Hvad?
Dit opkald skuffede Fletcher. Hun siger, børnene distraherer dig.
Det var altså Hollys børn.
Du skulle arbejde for at redde vores jobs. Banda House løber med aftalen.
Der kommer nogen.
Hej. Jeg tænkte, det ville være godt for børnene at se til gederne.
I dag?
Mig og landsbyboerne mener, at alle bør tage del i undervisningen.
Det er din tur.
Men jeg har allerede fem børn og tre kid.
"De skal møde børn på deres alder."
-Sagde du ikke det? -Jo, men…
Af sted med jer. Hyg jer på landbrugsskolen.
Hvem vil finde nogle rosenkål? Følg med mig!
Sidste mand på bakken skræller dem! Kom så, Cunningham!
Kom så, Rudolf!
Kom så.
-Hvad sker der? -Vi spiser frokost.
Held og lykke med at få dem til… Buster, hvor er din slikkepind?
-Den fik Billy Ged. Jeg spiser kål. -Vil du have?
-Ellers tak. -Du kan ikke gemme dig på kontoret.
Vi må få ham ud fra det kontor. Nogen idéer?
-Vis ham traktoren. -Selv far kan lide traktorer.
Ja, god idé. Den er stor. Den er flot. Den er smuk!
Kom med mig.
Af sted!
Er I klar? Så kører vi!
Vi tilbyder nyskabelse af produkter.
Vi strækker os langt. Hvorfor gør den det? Hvad sker der?
Den gik ud. Ja, det er noget værre noget.
Jeg skrev: "Forbindelser."
Det er et mareridt!
-Hvad vokser der på træet? -Det her? Det er mistelten.
Det vokser overalt på Mistelten-gården.
-Men vores mistelten er magisk. -Hvad mener du?
Den mistelten får ikke folk til at kysse. Den får dem til at forelske sig.
Nu skal I se.
Æsel nummer et og to, I ser ofte på hinanden.
Nu er det tid til lidt magisk romantik.
Ja! Der er kærlighed i luften!
Ja! Det er et mareridt. Min computer er i stykker.
Han efterlod regninger for hø, el, gas og vand.
-Jeg vidste det. Ikke andet end problemer. -Du advarede mig.
Vi kommer hjem til London.
-Jeg ringer tilbage. -Vil du køre traktor?
Nej! Jeg skal arbejde!
-Jeg vil ikke hjem. -Vi må gøre noget.
Magisk mistelten. Voilà.
FRISKPLUKKET MISTELTEN
-Glædelig jul. -Hvordan går det?
Vi skaffer penge, så de ikke tager til London.
I kan ikke tage til London. I bor her.
-Hvad sker der? -Deres far vil rejse.
I er Cobbledons fremtid. Jeg tager en.
Hej, børn. Jeg har uldkugler og nåle med.
I vælger selv farve. Åh! Mistelten. Det har jeg ikke set længe.
-Jeg tager en hel kurv. -Tak.
-Så sker der måske noget magisk. -Ja.
Hej, Otto.
-Vil du købe? Det går til en god sag. -Jeg vil ikke kysse frøken Nerris.
-Jeg har bidraget. -Jeg passer på det, til du er klar.
Jeg har været klar i årevis.
Beano, stik mig noget af det der. Mange tak.
Goddag, de damer.
Goddag.
-Hvordan har kiddene -Fint. Cunningham døbte det ene Sarah.
-Giv mig et. Måske får jeg brug for det. -Åh ja.
Farvel.
Nu sker det.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg hører, du vil tilbage til byen.
-Hvem siger det? -Landsbysladder.
-Kan du tage Snefnug? -Ja.
-Kom her.. -Jeg koger vand til varmedunkene. Kom.
Hej, venner. Jeg skal nok holde jer varme.
God pige.
Hvordan går det, tøser? Behandler den nye ejer jer godt?
-Du er virkelig god til dyr. -Tak.
-Jeg har malket Holly. -Tak.
Kid er nemmere end børn.
-Det er svært at miste sin mor. -Det taler jeg ikke om.
Får du lyst til at tale om det, er jeg også god til mennesker.
Nå, ja.
Nødsituation. Det er grisen Oscar igen.
-Jeg må løbe. -Vent. Du tabte noget.
-Mon hun brugte misteltenen? -Næppe.
Men hvis de forelskede sig, ville han blive og redde gården.
-Vi må få det til at ske. -Hvad med mor?
-Det vil hun også ønske. -Vi må få frøken Ashley herud igen.
-Vi inviterer hende til middag. -Siger, Rudolf er syg.
-Vi må jo ikke lyve. -Det opdager hun ikke.
Rudolf er en god skuespiller. Sygt god.
Det kræver mere mistelten, hvis magien skal virke. Vi må lede overalt.
Operation Mistelten, af sted!
Jeg hører intet nyt. Har intet bevis på, at han arbejder.
Hvis Fletcher Konsulentfirma er i vanskeligheder, må jeg følge op på det.
-Hun må ikke komme her. -Hun er jo chefen.
-Hun tror, du gemmer dig. -Stop hende. Jeg har snart styr på det.
Er du bekymret? Hvorfor taler jeg med en ged?
Godt klaret! Af sted!
-Titte-bøh! -Hejsa.
Jeg forstår, du har økonomiske problemer.
Vi holder et juleshow. Vi kan samle ind til dig.
Jeg mangler en sanger. Måske kan lidt sang opmuntre dig.
-Jeg synger ikke. -Så læs med Lily på biblioteket.
Kom ind i bageriet. Violet hjælper med at bage.
-Jeg prøver at tabe mig. -Vi tæller ikke kalorier her.
Hæng det op over hele huset. Når de går under det, skal de kysse.
Hvad med juletræet? Du må ikke svigte os.
Cunningham, vi har et tilbud på nyt tag til laden.
Det har været utæt i årevis. Det er dyrt, men vi kan hjælpe.
-Det er en almisse. -Du er en del af familien.
-En af landsbyboerne. -Okay, vi ses snart.
-Til julemarkedet. -Ja.
-Så ses vi. -Okay.
-Vi ses. -Til julemarkedet!
-Okay! -Husk det nu!
Savner dig allerede!
Hvor er min præsentation? Min tale? Det, jeg skrev på papir?
-Det der? -Giv mig den.
-Ligger den ikke på computeren? -Den er gået i stykker.
Okay. Jeg har set på rørene. Du har brug for en rigtig blikkenslager.
Det er iskoldt!
Mistelten-gården. Jeg har et problem. Ødelagt vandrør. Hurtigst muligt. Tak.
"Landejendomme. Kontant tilbud."
-Hej. -Ikke nu. Jeg venter på blikkenslageren.
-Det er mig. -Du er bager!
-Og blikkenslager. -Kom ind. Tak.
Vi er så glade for, at du reddede gården fra de slemme bygherrer.
De var bundrådne. Tænkte ikke på andet end penge.
-Det lyder forfærdeligt. -De er ligeglade med dyrene.
De stakler ender på middagsbordet. Så er det fikset.
-Du har reddet mit liv. Tak. -Held og lykke.
-Farvel. -Tak!
Det er okay, Rudolf.
-Hvad sker der? -Rudolph har ondt.
-Har han en dårlig mave? -Hans prutter stinker godt nok, ikke?
-Meget. -Jeg kan give ham noget smertestillende.
-Må frøken Ashley blive til middag? -Ikke i aften. Vi skal have rester.
-Og jeg skal arbejde. -Måske bør du se op ind imellem.
-Gør det. Se op. Nu. -Ja, se, far.
-Se op! -Kig op!-
Op!
-Hvem anbragte det der? -Jeg ser lige til gederne.
Jeg ser lige til frøken Ashley.
Ja! Godt klaret, Rudolf. Bravo, min ven, bravo.
Du er en stjerne, min ven!
-Hej. -Bare rolig. Rudolf har det fint.
Åh, godt.
Recept til Billy.
-Dårlig tand. Nogen har givet ham slik. -Det er Buster. Slikkepinde.
-Buster spiser kål nu. -Meget sundere.
De kan jo lide hinanden. Hvorfor kyssede de ikke?
Holly skal have sine kid tilbage. Hun er kommet sig.
Jeg nød at passe de små.
-De har vist fundet vej til dit hjerte. -Så langt vil jeg ikke gå.
Mit hjerte er knust, så jeg bruger det ikke.
-Hav en god aften. -I lige måde.
Skinner stjernerne lysere på landet?
Der er mere himmel og flere stjerner.
Det er, som om de våger over os.
Hvad gør jeg?
Skal jeg blive? Giv mig et tegn.
-Hej, far. -Charlie, strikker du? Du skal sove.
-Jeg skal være færdig. -Er det en gave?
Ja, til Kayla. Og det er til trillingerne. Frøken Womble strikkede dem.
De er meget heldige geder.
De skal ud i laden. Nu kan de holde varmen.
Sådan, ja. Kom så, Stjerne.
Lad os se, om du kan die.
Kom nu. Sådan, ja.
-Ja. -Det er fantastisk.
-Godt. Så er det Snefnugs tur. -Kom, Snefnug. Vær ikke bange.
-Kom nu. -Sådan, ja.
-Du dier, Snefnug. -Han klarede det.
Ja!
Okay, Sarah. Din tur. Af sted med dig.
-Kom så, Sarah. -For mors skyld.
-Kom nu. -Du kan godt.
Kom nu.
Sådan, Sarah.
Sådan. Du er der næsten.
Sarah!
Du klarede det!
-Du gjorde det! -Du er en god mor.
Hvis I går i seng, bliver jeg hos gederne.
Godt gået, Sarah.
Jeg elsker jer.
Elsker dig.
Du gjorde det godt med gederne.
-Vil du sove her? -Tager du så min seng?
Åh, nej! Jeg hygger mig hernede, som en sød grisebasse.
Hvordan var han? Min far. Jeg ved intet om ham.
Han var lidt som grisen Arnie. Stor og kærlig. Elskede natur og dyr.
Han elskede også stjernerne. Han sagde, de fortrængte mørket.
Hvorfor forlod han mig, hvis han var så sød?
-Han havde sine grunde. -Han tog til USA og så sig ikke tilbage.
-Han elskede dig. -Hvorfor fandt han mig ikke?
Han prøvede. Mange gange. Brevene kom altid retur.
Øjeblik.
Værsgo.
Hvad…
Det er den forkerte adresse. Vi flyttede jo.
Han troede, du ikke ville se ham.
Jeg er måske ikke verdens bedste far,
men jeg ville gå til verdens ende for at finde mine børn.
Han ville bare ikke finde mig.
Godnat, Bjælde og Klang.
Godnat, Billy. Godnat, æsel nummer et. Godnat…
-Sov nu. -Godnat, Cunningham.
Vidunderligt.
Godmorgen, hr. Cunningham. Op med dig, dovenlars.
Kom nu. Jeg skal i vandet med børnene. Vil du med?
-Det gavner blodcirkulationen. -Nej, min chef kommer snart.
Det er weekend. Der sker en masse, og der er julemarked i aften.
-Men hun er på krigsstien og vil se blod. -Fint, gør som du vil.
Men glem ikke juletræet!
Landsbytorvet er ikke det samme uden det.
Hvad?
Undskyld, farmand. Jeg er en dårlig søn, men du var også en dårlig far.
Åh nej. Ikke dig igen. Se her. Det er svaret på alle mine bønner.
Giv mig den!
Slip den.
Jeg har brug for… Kom så her. Kom tilbage!
Det er dejligt! Dejligt og varmt. I gjorde det!
Giv mig brochuren. Kom nu. Vi er jo venner, er vi ikke?
Giv mig det. Ja!
Troede du, du kunne snyde mig? Det går ikke, for de fyre… Vent!
Giv mig den!
Ja. Kom så. Kom her!
Giv mig den!
Hvor skal du hen? Nu har jeg dig!
Og sådan gør man det.
Ja?
-Jeg har brug for magisk mistelten. -Hvad?
-Det, der får folk til at kysse! -Ikke nu. Du må vente.
Nej, så vælger hun måske en anden!
-Her. Tag den her. -Tusind tak!
Velkommen til Cobbledon Teater.
Man kan godt sige, at mine forestillinger er legendariske.
Lad os starte med at høre om jeres erfaring som skuespillere.
-Jeg kom næsten med i skolens julestykke. -Næsten er ikke helt godt nok.
-I Musefælden… -Åh nej!
…trak vi ordene ud for dramatisk effekt.
Vi holdt lange pauser efter hvert tredje eller fjerde ord.
Og så brugte vi mange gentagelser. Hør her. Lyt og lær.
Jeg er en ånd,
og jeg bor i en lampe.
Men se!
Hvem er nu det? Er det mon… Aladdin?
Nu er det din tur.
Jeg er en ånd,
og jeg bor i en lampe.
Det var helt utroværdigt. Du skal nok nå langt.
-Måske bør vi fokusere på Snefesten. -Vi kan lære dem at tale bondsk og danse.
-Men min forestilling… -Kan vente. For børnenes skyld.
-I vil gerne deltage i Snefesten, ikke? -Helt sikkert.
Hvis I vil det, skal I lære at tale og gå rigtigt.
Kom så!
Klap i hænderne. Der er Snefest i Cobbledon.
I skal være klar til Snefest i Cobbledon.
-Cobbledon. -Cobbledon!
-Sig jul! -Jul!
-Cobbledon-jul! -Cobbledon-jul!
-Snefest. -Snefest.
-Sig snefald! -Snefald!
-Yee-haw! -Yee-haw!
Ooga-ooga-ooga!
-Sig cowboy! -Cowboy!
Nu taler I bondsk.
Så lad sneen falde
Her i Cobbledon
Alle venter på, at Snefesten begynder Så lad sneen falde
Kom så
Julekys under misteltenen
Og lad sneen falde…
Barney siger, dit tag er utæt. Skal jeg prøve at fikse det?
Det er unødvendigt, når laden skal rives ned.
-Rives ned? -Min telefon ringer.
Så jeg må… Men tak for din interesse.
Jeg vil gerne kysse dig
Så gør det dog, vær ikke fej
Jeg har den magiske mistelten
Kys mig så og gå din vej, Du er ikke noget for mig
Og lad sneen falde
Yee-haw!
Cunningham vil rive laden ned!
LANDEJENDOMME
"Jeg håber, I vil besøge Mistelten-gården med henblik på at indgå en aftale,
så I kan begynde ombygningen snarest muligt. Med venlig hilsen, Cunningham."
Hør! Hør!
Velkommen til julemarkedet!
-Han er her med træet! -Jeres far er her. Lad os tage imod ham.
Skynd jer lidt.
Hør! Hør!
Nu til det vigtigste. Det store juletræ fra Mistelten-gården!
Hør, hvor englesangen toner Nu er født en konge stor
Han er frelser og forsoner Fred han bringe vil til jord
Rejs jer folk af alle stammer Syng i borg, og syng i kammer
Nu er Cunningham selv på vej
Med et træ, og han glæder sig
Hør, nu bruser engles kor
Ære være Cunningham stor
-Det er ikke et skovtræ. -Det er fra skolen.
-Vi gav dig det. -Det er vores træ.
Hør, hør!
Han er en forræder. Han sælger gården til bygherrerne.
-Hvad? -Nej!
-Nej!
Okay, jeg har talt med dem. De køber gården,
og I kan ikke forhindre det.
Du har måske opgivet os, men vi nægter at opgive dig.
Ja.
Jeg har strikket den trøje til dig.
Hvad?
-Er det mig? -Den er pæn.
Det ligner mig slet ikke!
-Den ville ikke klæde en ged! -Det kræver en landsby at opfostre børn.
Og vi opfostrer dine. Du burde takke os.
Ja.
-Kom, børn. -Nej.
-Kom nu. -Jeg vil ikke, far.
Ind i bilen.
Okay.
Han må ikke sælge gården. Landsbyen uden gård er som Cobbledon uden jul.
-Vi kan demonstrere. -Appellere til hans følelser.
-Han har ingen følelser. -Vi kan drukne ham i venlighed.
Lad os vise, hvor venlige vi er. Han har jo brug for os.
Han bliver så ensom i julen.
Forestil dig et hus, der ikke er et hjem
Forestil dig en jul helt alene Det får jeg, fordi du forlod mig
Mine tårer kan smelte sneen
Hvad gør jeg uden dig? Jeg har intet sted at gå hen
Det bliver ensomt til jul
Uden dig at holde om
Det bliver ensomt til jul
Ensomt og koldt
Det bliver koldt, så koldt
Uden dig at holde om
Til jul
Tak. Det er… venligt af jer.
Husker du, hvor trist det var sidste år?
Vi troede, at smerten aldrig gik væk
Jeg så på dig far, og tænkte, at julen var skabt for os
Far, på denne tid af året har du brug for kærlighed
For det er virkelig vigtigt
Det bliver koldt, så koldt
Uden dig at holde om
Til jul
Okay, tak. Ind med jer.
-De var de eneste, der sang rent. -Hvad?
Mød mig i laden i morgen. Vi stopper bygherrerne. Sig det videre.
-Ja. -Ja.
Ned.
Køretøj i sigte. Jeg gentager: køretøj i sigte.
-Fjenden kommer. -Du skal tænde den først, Beano.
Fjenden kommer. Kom så hurtigt som overhovedet muligt.
Nu!
Okay. Slut herfra.
-Hej. I fandt det. -Hr. Cunningham, goddag.
-Marlon. -Marlon Morris. Louis Drake.
-Okay. Fedt sted. Her stinker. -Det må være utåleligt.
-Stakkels mand. -Stakkels næse. Puha!
-Skal vi starte i huset? -Ja.
Godt at være tilbage. Elskede din far.
Sæt planen i værk.
Her er kontrakten. Du skal bare skrive under.
-Glem alt om detaljerne. -Jeg behøver ikke læse det med småt.
Jeg vil bare af med gården.
Perfekt. Før vi skriver under, vil jeg gerne se mig omkring.
Fint nok. Jeg lægger kontrakten her.
-Er det køkkenet? -Ja.
-Du godeste! -Hvad er det?
-Det lugter lidt. -Det er bare rådne æg.
-Det stinker! -Der er giftig skimmel i kloakken.
-Hvad? -Har du ikke sagt det?
Nej, for der er ingen kloak her.
-Hvad er det her? -Det er giftigt!
-Det er ikke giftigt. -Jeg fik det i øjnene!
Det beklager jeg. Her er det store soveværelse.
Ja, lad os gå videre.
-Vil du… -Måle op? Meget gerne.
-Hvad har vi så her? Hvad er det? -Det er en gris.
-Hvad laver den her? -Hvem har en gris i skabet?
Lad gården være i fred!
Det er så laden, hvor dyrene tilbringer det meste af tiden.
Der er mange originale detaljer. Sådan ser her ud.
-Ja, her er dejligt. Lad os rive den ned. -Og bygge et hotel.
Men dyrene… Glem det. Se jer omkring. Jeg går tilbage.
-Ja. Okay. -Ja.
Ja, vi ses.
-Drake. -Ja.
-Dyr. -Husdyr.
Hvem er en lille svinekotelet? Nuttet.
Stop!
-Sæt den ned. -Jeg kan ikke se!
Det går nok. Det er et lille lam. Hej, lille lam.
Kan du sige "myntesauce"? Kan du sige "medium stegt med løgsauce"?
Un, deux, trois!
Drake!
Lad gården være i fred!
Det er alt. Der er en skov dernede. Og nogle marker. Kartofler, tror jeg.
Jeg ser skøjtebane, forlystelsespark og butikker. Hvad ser du?
Jeg kan ikke se noget. Det har været et mareridt.
Kom så! Forræder!
Forsvind fra vores land!
Det er bare de lokale landsbyboere.
Vi har set værre demonstranter end de små mennesker.
Små mennesker? Tag min frakke.
-I får ikke vores land! -Bare rolig. Hun leder strikkeklubben.
Vi overgiver os aldrig!
Angrib!
Kom bare an!
-Barry, hvad har I gang i? -En indsats for lokalsamfundet.
-De lader sig ikke skræmme. -Det kommer de til.
Åh nej…
Farvel!
Vi smutter.
-Hurtigere. -Efter dem!
-Kom nu! -Forsvind fra gården!
Ja!
-Skriv ikke under! -Jeg skrev under. Det gjorde de ikke.
-Nu køber de ikke på grund af dig. -Du kan ikke arbejde så meget
Livet handler ikke om frisk luft og hønsesnak. Folks job er på spil!
-Og dine børns lykke. -De har det fint.
De savner deres mor. Men de savner deres far mere.
Det er forretning, Beano.
-Børn tæller ikke! -Tæller vi ikke?
Nej, det var…
Jeg mente…
Åh, tak. Mange tak!
Er det ikke hans bedste præsentation nogensinde, mister han mere end jobbet.
Du ved, hvad jeg mener.
-Hvad er det? -Det er et får.
Sådan nogen.
-Hvad er det for en stank? -Den friske landluft.
-Hvad nu? -Jeg hader det!
Vi har vist skræmt dem væk! Sagde jeg det for tidligt?
Der er flere! De vrimler hertil nu.
Buh!
-Hvor er Matthew? Hvad har I gjort? -Du er uønsket her. Vi har fået nok!
Jeg har kørt hele vejen fra London, og jeg kræver at se ham!
I er fra samme sted som de andre idioter!
-Hvad? -Vi ønsker ingen ballade.
Så er I gået forkert.
-Hvad er det? -En gris. Dem, der siger øf.
Fjern den! Nå, så gør jeg det selv.
-Jeg ville… -Du sprøjter ikke parfume på grisen.
Frøken Fletcher. Ignorer de… bønder og kom ind.
Ja.
Køb ikke en gård, hvis du hader lugten af gødning.
-Den har mere ret til at være her. -Åh gud, de formerer sig!
Forsvind, klamme svin!
-Det beklager jeg. Mo, hjælp hende op. -Vil du?
-Du er fyret. -Nej…
Du er fyret. Afskediget med øjeblikkelig virkning.
Jeg siger det lige ud. Du er ude. Hjælp mig op, Mo!
-Jeg har arbejdet på præsentationen. -Fedt sted.
-Jeg har brug for det job! -Beklager.
Hr. Cunningham. Jeg vil have pengene tilbage.
-Hvad? -Min virkede ikke!
Hvad snakker du om?
Gnavpot!
-Cunningham… -Kan du se den kvinde?
Hun er ikke bygherre, men min chef. Hun fyrede mig.
-Jeg er arbejdsløs, og det er din skyld. -Undskyld.
Du skal ikke undskylde nu. Mine børn har lidt så meget.
-Og nu står de uden tag over hovedet. -Jeg kan ordne taget.
Ikke taget her! I vores rigtige hjem med rigtige mennesker i London,
hvor jeg ikke kan betale lånet uden et job.
-Jeg skal nok fikse det. -Nej, du har ødelagt alt.
Du skal pakke din taske og dit hø og forsvinde herfra!
Okay? For du bor her ikke mere.
KØBSAFTALE
LANDEJENDOMME
Jeg kommer til at savne jer. Men jeg må af sted.
-Jeg har dummet mig. Men jeg fikser det. -Vi vil også savne dig.
Du må ikke gå.
Kayla og Kayan vil gerne sige farvel.
-Har du tid et øjeblik? -Ja.
Børnene er kede af det, og det, du gjorde mod Beano…
Som sagt kan undervisning være mange ting, både for børnene og for dig.
Okay.
Man lærer for livet, ikke kun til jul. Børnene har lært meget her.
De har lært at strikke, hækle, sy, synge, være modige og høre til.
Men da du tog skolens juletræ, som børnene gav dig af et godt hjerte,
og gav det tilbage til dem, følte de sig forrådt.
Det er jeg ked af.
-Violets stjerne hang på træet. -Den, hun gav sin mor?
Den gik tabt, fordi du havde for travlt til at gøre det rigtige
og fælde det træ i skoven.
Her lærer vi børn at gøre det rigtige,
så selvom du ikke værdsætter skolen, landsbyen eller landsbyboerne,
så holder vi meget af dine børn.
Det gør Beano også. Det kan du måske lære noget af.
Undskyld. Jeg er ked af, at jeg smed Beano ud…
Kom nu. Han skal nok klare sig.
Han er fra landet. Han hører til her.
Det her er hans hjem! Og vores hjem!
Savner du nogensinde stjernerne?
Stirrer du op i mørket
Og spekulerer på, hvor de er?
Savner du nogensinde månen?
Og syng dens melankolske melodi
Fra tidligere tider?
Spekulerer du på hvorfor?
Beano…
-Hej, min dreng. -Mor?
Undskyld. Jeg skulle have sagt det. Have givet dig brevene og gaverne.
-Så du sendte alt tilbage til ham? -Ja. Han kom jo aldrig til jul.
Du ventede, men han kom ikke. Han sårede os. Det fandt jeg mig ikke i.
Der er stjerner overalt
De lyser op om natten
Fortrænger mørket og…
"Kære søn. I dag fylder du syv. Jeg håber, du er glad.
Kære søn. I dag fylder du otte.
Det er snart jul.
I dag fylder du ni, og jeg tænker på dig hver eneste dag.
I dag fylder du 11, og jeg vedlægger en gave, fordi det snart er jul.
Jeg håber, du kan lide snekuglen og tænker på mig, du ryster den."
"Kære Julemand, pas godt på Beano og bed Rudolf holde øje med ham.
Og få far til at ombestemme sig."
"Giv os mere tid med vores far.
Få ham til at droppe arbejdet, så han kan blive glad igen."
Åh nej! Dyrene er væk! Nogen lod leddet stå åbent.
Børnene på Mistelten-gården er helt paniske.
Jeg henter hesten. I tager ATV'erne. Hold jer tæt på mig.
Kom tilbage!
Du lod leddet stå åbent! Dyrene er væk.
Hvad? Vi må finde Beano. Han kan ikke være nået så langt.
Okay, kom. Kom så.
-Det var ikke Cunninghams skyld. -Er den holdt op med at tale?
-Er vi færdige? Helt færdige? -Han har arbejdet hårdt på præsentationen.
-Er det præsentationen? -Det vigtige er indholdet, ikke udseendet.
-Skal jeg læse den? -Ja, underhold mig!
-Jeg er lidt nervøs. -Videre.
"I forventer en stor tale."
Ja, vi gør.
"Men tænk på den lille fyr, som Mo."
Hallo!
"Fletcher Konsulentfirma ser på helheden.
Vi tænker globalt, men overser nogle gange de ting, der betyder mest.
De folk, der betyder mest.
Slagteren.
Bageren.
Lysestøberen.
Landmanden. Faderen.
Rengøringshjælpen. Drømmeren.
Læreren.
Geden.
De små mennesker, der udgør helheden.
Folk som os."
Det er her. Landejendomme. Det ser ikke ret landligt ud.
-De herrer! -Jeg har ingen småpenge.
-Det er Beano fra Mistelten-gården. -Glem det.
-Ikke tale om. -Jeg er her for at sælge den.
Laver du sjov? Hvorfor skulle vi tage tilbage? Jeg lugter stadig af æg.
Marlon, hvorfor lytter du til det fjols efter det, han udsatte os for?
Det var ikke Cunninghams skyld. Det var mig og ungerne.
Vi ville forhindre jer i at købe gården. Men Cunningham vil gerne sælge nu.
Han har skrevet under. Skriv under, så ejer I gården.
Kom, Rudolf. Værsgo. Så er det jeres.
Kan vi få skødet og nøglerne?
-Jeg siger til dyrene, I er gode ved dem. -Skal han tale med dyrene?
Er han okay?
-Hr. B! -Cunningham!
-Hvor er alle? -Hvad?
-Hvor er alle? -Hvem?
-Lille! -Hvad?
-Stump? -Hvem er Stump?
-Bjælde! -Bjælde!
-Klang! -Klang!
-Hvor er alle? -Hvor er alle?
Beano!
-Har du set Beano? -Nej.
Undskyld.
-Beano! -Der er du. Hvem leder vi efter?
-Lille, Bitte… -Mini og Stump?
-Vi leder efter dig. Er det min jakke? -Jeg er her nu.
-Hvad vil de? -Vi købte gården!
Nu behøver du ikke blive i Cobbledon. Gården tilhører dem.
Men jeg vil bo her sammen med mine børn og dig og ... frøken Ashley.
-Hvad mener du? Hvad sker der? -Beano!
-Hvad? -Jeg har ikke tid til at forklare nu.
-Dyrene er væk. Leddet stod åbent. -Brød du reglen?
Vi må finde dyrene, før de kommer til skade.
Ti stille!
Jeg kan høre klokker. Rudolf, hvor er Klokke?
Skoven.
-Til skoven, alle sammen! -Skynd jer!
Til… skoven.
Øjeblik.
Til skoven.
Klokke!
Denne vej.
Klokke!
Ti stille!
-Klokken. -Denne vej. Godt gået, Rudolf.
Klokke!
-Klokke! -Klokke!
Klokke!
-Hvem er Klokke? -Aner det ikke.
Klokke!
-Se, det er Klokke! -Godt gået, Rudolf. Du fandt ham.
Nu er du en rigtig hyrdehund! Okay, jeg prøver. Hold mine ben.
Okay, hold fast
Stille og roligt.
Efter tre. En, to, tre!
Tilbage!
-Ja! -Vi har ham.
Godt gået, Rudolf.
-Hvem er du? -Matts mor.
Bedste!
Bedste! Skal vi?
Ja.
Sæt jer.
-Hvad laver du? -Kom nu.
Hvad gør du her, Gnavpot?
Før jeg gik på pension, var jeg advokat. Jeg repræsenterede din far.
Jeg må gøre opmærksom på testamentets særlige klausul.
-Hvad er en det? -En julemand?
Ifølge denne særlige klausul må gården ikke sælges.
Den kan kun gå i arv, hvis du bliver her og driver gården videre.
Jeg er bange for, at gården ikke kan sælges, hvis familien vil blive boende.
-Det vil vi! -Jeg vil blive her for evigt!
-I kan jo læse det igennem. -Lad mig se det.
Se lige her! Det er bare gammeldags nonsens.
Det er…
-Øjeblik. Drake. -Ja.
-Hvad? -Ja.
-Okay. -Okay.
Jeg håber, du ved, at det her var spild af tid.
-Og du! -Og du!
Du.
Du betaler for tøjrens og hospital. Ved du, hvor ondt det gjorde?
-Skal jeg følge jer ud? -Behold din dumme gård!
-Ja! -Den stinker!
Gården er vores!
Vi ejer gården!
Gården er vores!
-Men hvordan beholder vi den? -Jeg tror, jeg har en idé.
-Spørg børnene om magien. -Misteltenen.
-Hvad er der med den? -Den er magisk.
Jeg tror ikke, mistelten kan være magisk.
Er det…
Åh, det er byens udråber. Jeg troede, du var Julemanden.
Jeg ved, du måske ikke vil høre det. Det er fint, hvis du ikke kan klare det.
Men jeg har taget mistelten med fra markerne deromme.
Endnu en julegave som kompensation for de juleaftner, jeg gik glip af.
-Undskyld? Hvad? -Jeg ved, det kommer som et chok.
-Hvad? Siger du… -Goddag, min søn.
Hvordan? Du efterlod mig gården.
Jeg efterlod dig gården, men sagde aldrig, jeg var død.
Som du kan se, er jeg i live.
-Vidste alle det? -Jeg ville samle min familie. Undskyld.
Vil du have den, søn?
Det vil ændre dit liv.
Hej, bedstefar.
Buster! Hvor er det rart endelig at møde dig.
-Sikke en dag. -Ja.
Det er vanvittigt. Jeg… jeg ved ikke.
Du ved, at alle elsker dig.
Især mig.
Jeg er meget tålmodig.
Jeg mener… Altså…
Yee-haw!
Velkommen til dette års Snefest.
Du tager bilen, jeg tager baren Når vi skal til fest
Cobbledon-øl, jeg siger tak Det smager nemlig bedst
Tag dine cowboystøvler på Dans til vores band
Kom ind og hyg jer Tag din partner i hånden
Skridt til venstre
Klap til højre
Løft nu hatten og dans hele natten
Og lad sneen falde
Her i Cobbledon
Alle venter på, at Snefesten begynder Så lad sneen falde
Kom så!
Julekys under misteltenen
Og lad sneen falde
Yee-haw!
Af med jakken…
SNEFEST
Hvad laver I her?
-Vi har gode nyheder. -Hvad?
-Emblem elskede din præsentation. -Hvordan?
Beano tog helt til London og viste os den. Mo læste den højt.
De elskede det!
De elskede det med lokalsamfundet og det der andet ord…
-Hjertevarmt. -Det var hjertevarmt.
Så se at få klædt om, så du kan komme tilbage til London.
Nej, ellers tak. Men det er fint, I beholder jeres job.
Du bliver da ikke her, vel?
-Yee-haw! Sig Cobbledon! -Cobbledon!
-Jul! -Jul!
-Cobbledon-jul! -Cobbledon-jul!
Ooga-ooga-ooga!
-Beano! -Beano!
-Ja, Beano! -Ja, Beano!
-Stagedive! -Stagedive!
Griber I mig?
I fanger mig, ikke?
Nu kommer jeg!
Og lad det sne…
Frøken Fletcher, børn tæller faktisk,
og jeg vil være sammen med mine børn
og min medhjælperog en meget dyr dyrlæge.
For jeg kommer ud af skabet. Som landmand.
Nemlig. Jeg er landsbybo nu.
Og intet skal stoppe mig!
JEG ER LANDSBYBO
Hør her. Hr. Cunningham er nu en af landsbyboerne.
Lad os vise ham, hvad vi kan!
Hej ven, så har klokken jo slået
Du ser dvask ud For du mangler jo noget
Det er en sund sjæl Så du glemmer det slemme
Og tæmmer dine lyster
Ja, vi skal hygge os i KFUM
Og byde synden trods i KFUM
Du får kaffe, du får te Du får sjove film at se
Det er de vildeste ting, der kan ske
KFUM
Ja, vi skal hygge os i KFUM
Du får kaffe, du får te Du får sjove film at se
Det er de vildeste ting, der kan ske.
Følg med! Æslet bliver født!
Følg efter mig.
Så æsel nummer et og æsel nummer to har lavet æsel nummer tre.
Glade jul
Dejlige jul
Æsel født
Så blødt og kønt
Engle sjunge
På Mistelten-gården
Det smukke æsel ligger blandt fårene
Nede på Mistelten-gården
Salig fred
Himmelsk fred
Toner julenat herned
Engle bringe til store og små
Bud om ham, som i krybben lå
Fryd dig
Hver sjæl han har frelst
Fryd dig
Hver sjæl, han har frelst.
GLÆDELIG JUL
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen