Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Podívejte na ty pařížský sráče.
Podívejte na ty podělaný marseillský šašky.
Podám si je jednoho po druhým.
Nebudou se stačit divit.
Nebudeme se rvát. Přišli jsme pomoct kamarádovi.
Chlapi, co jsme si říkali?
Přijdeme, vezmeme si pohár a padáme.
Ten pohár je naše historie.
Naše identita.
Naše hvězda.
Bez něj neodejdeme.
DNÍ
DŘÍVE
EVROPSKÝ POHÁR
Jistě, že mě rozmazlili...
Dámy a pánové, historický okamžik.
OM jsou mistři Evropy. Kapitán Didier Deschamps
jde k poháru, podává si ruce s diváky.
„Dobrý den. Vítejte.“ Už je to skoro tady.
Chystá se ho zvednout.
Zvedá ho. Líbá ho.
A je to tady! OM jsou mistry Evropy!
Nadšení na tvářích fanoušků!
Po 38 letech
se OM stávají mistry...
-Dobrý den, pane prezidente. -Dobrý den.
Vyměnili jsme světla. Dali jsme sem 30wattovou.
Starám se, aby se blýskal.
A blýská se.
Jako každé ráno, Sami.
-Nemůžu se přestat radovat. -Ano.
Sami, mluvil jsem se svým známým.
Proč ses nešel podívat na tu garsonku?
Děkuji, ale radši zůstanu v domově.
-Děcka mě potřebují. -Děcka tě potřebují?
-Jo. -Aha.
-Mějte se. -Ty taky.
Opravdu dnes vypadáš krásně.
Pošlu ti to e-mailem, ať to máš. Tak čau.
Čau. Dani, mám pro tebe lístek.
Dobře!
-Sami! -Čau, děcka!
Jak se mají zrůdičky?
Jak se máte?
-Jak je? -Fajn.
Čtyři lístky, jak jsi chtěl.
-Paráda. -Sami je tvoje chůva?
Ne, Sami není žádná chůva.
-Patří do rodiny. -Jdete domů?
-Jo. -Tak zítra.
-Čau.
Chytej!
Jako na hřišti.
Jsme mistři Evropy! Nejlepší den v životě!
Jsem těhotná!
-Jsi těhotná? -Ano!
OM, do toho!
Vidíš, Sami?
Tvoje krev není červená.
Je bílá a modrá.
Miluju tě, synku.
Miluju tě, synku!
Dva známí fanoušci Olympique de Marseille
dnes zemřeli při tragické nehodě.
Jeli na zápas do Bordeaux.
Zanechali po sobě šestiletého Samiho.
Všichni na něj myslíme.
Sami!
Nejprve nasekáme plíce,
pak smícháme omáčku s jehněčí krví.
Tady ho máme!
Pane Erneste, jak se máte?
Fajn.
A ještě líp, až mi děti nebudou lézt za míčem na dvůr.
Ernest je velkorysý,
ale všechno má své meze.
Taky by bylo hezké, kdybyste jim ho přestal propichovat.
Přeju hezký večer.
Jdeme se s Thanosem vykakat.
Ten chlap je neuvěřitelnej.
Ahoj, Thérèse.
-Potřebuješ pomoc? -Ne, díky.
Právě jsem viděl Ernesta. Nejradši bych ho přerazil.
Nevšímej si ho. Buď dobrý soused.
-Čekají na tebe. -Tak jo.
Nedělejte, že spíte.
-Sami! -Jo!
Nazdar, rošťáku!
Tak rád tě vidím, Sami.
Dej si pohov, Macronku.
Jo, dej si pohov.
-Proč nám pořád nosíš tenhle šunt? -Cože?
-Kde je pohár mistrů? -Nemůžu ho jen tak odnést.
Slíbil jsem, že ho uvidíte, ale ne hned. Trpělivost.
Sofiane, v pohodě?
-Jo. -V hedvábným županu?
-No a? -A ty sluneční brýle?
-A co? -Je devět večer.
No a?
Kolínská ti teče i z uší. Snad nejdeš ven?
Co? Nemůžu se na noc navonět?
-Nemůžu si dělat, co chci? -Padej.
A zítra přijď včas. Chci vidět derby.
To se vsaď.
Já chci vidět pohár mistrů.
-Já taky! -Já taky.
Abych měla spoustu lajků jako Bastien.
Podívejme na naši hvězdičku.
Nebojte, uvidíte ho. Ale teď na kutě!
Nediv se, slibuješ nám to už půl roku.
Jasně. Jděte spát!
My jsme z Marseille!
Jdeme do postele!
OM, do toho!
-Dobrou noc. -Dobrou.
Sofiane, srdce máš vlevo.
A tak OM jako první francouzské mužstvo
získalo hvězdu na dresu.
Sami, nakresli pohár s velkýma ušima.
Ale pak půjdeš spát.
Zhasínáme!
Vážně? Zrovna usínali.
Hele, co děláš?
Nedráždi ho.
-Není to hračka. -Ale je.
-Ale není. -Ale je.
-Ale ne. -Ale jo.
Ale není.
Takže za měsíc odcházíte?
-Proč jako? -Ty to nevíš?
Já jsem nic neříkal. Ani muk.
Protože...
Majitel prý chce všechno zbourat a udělat z toho parkoviště.
A tak Ernest řekl: „Jasně, proč ne parkoviště?“
Pojď.
Na něj!
Hodnej.
Nechtěla jsem tě znepokojovat.
Za měsíc se máme vystěhovat.
Jak moc jsme pozadu s nájmem?
Já nevím, asi tři týdny.
To není tak zlý.
Tak dobře, jeden rok a tři týdny.
Měla jsi mi to říct, Thérèse!
To je šílený.
Děláme dobrou věc, a oni nás vyhazujou.
Přijala jsem moc dětí, Sami.
Zkoušela jsem všechno. Charity, dotace, sponzory...
Už nevím, co dělat.
Takže...
-Takže co? -No...
Viděli jsme se Sofianem jednu reportáž a říkali si,
že by to nebylo špatné. Stačilo by 48 hodin.
Pojedeš na otočku z Marseille do Marbelly.
Nemusíš nic dělat.
Jen přivezeš balíček.
Přeskočilo ti?
To je pašování. Zavřou tě.
Mám spoustu dalších nápadů.
-Podívej. -To mě znepokojuje.
-„Gucci“! -Ne!
Mám všechno. Není to špatné, co?
„Reebok“ ve všech barvách.
Mám všechno. Dokonce i hodinky.
Podívej se.
Pěkný, co?
„Psartek Philippe“?
Znáš je?
-Šílený! -Uhni.
Já se o to postarám. A ty na to zapomeň.
Řekni mi, kde chceš do měsíce najít tolik peněz?
Thérèse.
Věř mi, prosím.
Co je to za jméno „Rentes a Shaton“?
VÝPOVĚĎ
Když nic nepodnikneme, domov zavřou.
Nezavřou. Dobře, žes za mnou přišel.
Ale to jsou velké dluhy.
Já vím. Ale kde najít peníze?
Požádám nadaci OM.
Soustřeď se na derby.
Porazíme Paříž!
Děkuji, pane prezidente. OM, do toho!
-Legendární derby! -S Ravanellim?
Pamatuješ na tu penaltu?
Laurent Blanc.
Pamatuješ?
-Ahoj, Jeffe. -V pohodě, Jeffe?
S kým Laurent Blanc oslavoval na tribuně?
-S kým? -Se mnou.
Nekecej! Ještě jsi nebyl ani na světě.
YO - ÚTOČNÍK
Kiki, řekni mu, že jsem se narodil na stadionu.
Promluvíme si o setkání s druhými fanoušky po zápase?
Nezačínej s rvačkama!
Jen kdyby měl někdo zájem.
Kdo?
Mám zájem, ale...
KIKI - MAGOR
Paráda, jako vždycky sám.
Co napíšeme na poslední transparent?
„Jste nuly. Pojďte si pro...“
Ne, vážně.
Když nemůžeme nic říct, tak že opícháme jejich mámy.
No vidíš. Já věděl, že tě něco napadne, šampione.
Mámy. To je pěkný, v pohodě.
Opícháme je, jo?
Co myslíš, Jeffe?
-Jeffe. -V pohodě?
JEFF - CHYTRÁK
-Utopil se v pití? -V pohodě...
-No... -Povídej.
Povýšili mě.
-To je fajn! -Dobrý.
-Služební auto. -No ne!
-Placená dovolená. -Jo!
-Stravenky. -Dobrý!
-Třináctej plat. -Ty jo!
A je to v Paříži.
To je na houby.
Já vím.
Počkej, Jeffe.
Proč je ten dopis adresovanej nějakýmu Kevinovi?
Kevin je moje jméno a Jeff je zdrobnělina.
-Ty jsi Yohan, ne? -Jo.
-Ale říkáš si Yo. -Jo.
To máš stejný.
Zdrobnělina. Kevin, Jeff.
Aha.
Tak co s tím povýšením?
S jakým povýšením?
-Paříž není povýšení. -To je magor.
-To je za trest. -Jsi blázen?
-Prosím. -Radši bych chcípnul.
-Musíš dát výpověď. -Výpověď?
-Musíš. -Tak jo!
-Dám výpověď! -Jo!
Co je?
-Když dám výpověď... -Jo?
Přijdu o práci.
O to jde.
Kvůli prudkému větru zápas mezi Marseillí a Paříží.
Zápas se odkládá na pozdější datum...
Krucinál!
Hajzlové! Vždycky nás chtěj vosrat!
Jděte do prdele!
Co to děláš?
Naštval jsem se. Už je to lepší.
Klid, jen to přesunuli na později.
Stejně s nima vymeteme!
OM, do toho!
OM, do toho! Marseille, do toho!
Do toho!
Jsi lhář, Sami.
Nemůžu za to, že je vítr.
-Lhal jsi nám o domově. -Cože?
Přišli vymahači dluhů. Všechno jsme slyšeli.
Nelhal jsem. Jen jsme o tom nemluvili.
Nekecej. To je stejně podlá lež.
Za měsíc domov zavřou a rozdělí nás?
Ne, já to vyřeším. Věřte mi.
Není důvod k panice.
Mám nápad, jak domov zachránit.
Sofiane, nehraj si na chytrýho. Nech to vyřešit dospělé.
A jak to vyřešíš?
Planýma slibama?
Můžeme se spolehnout jen sami na sebe.
-Co se tady děje? -Thérèse.
Pověz jim, že mám plán.
-Sami má plán. -Vážně mám plán.
Opravdu má. Běžte spát! Zítra máte školu.
Všechno má svůj čas.
Běžte.
Jdu si čistit zuby.
Pospěš si, Sofiane.
To ne, Thérèse! Ne!
Po všem, co jsi udělala.
Co se ti nelíbí?
Co jsem udělala?
Nejdřív cereálie, pak mléko.
Prosím?
Dělám to už třicet let.
Podívej se na krabici. Nejdřív cereálie, pak mléko.
Je to jen obrázek!
Haló?
Ano, pane prezidente.
Ne, neviděl jsem to.
Co to...
To je vtip?
Do pytle.
Nechtěli jsme ho ukrást.
Jen si ho půjčit.
Jestli jste si ho jen půjčili,
kde ten pohár je?
Přísahám, že byl tady.
Hlavně klid.
A řekněte mi, co přesně se stalo.
Jdu si čistit zuby.
Neříkejte, že jste jeli mým autem.
Nechápu, na co nám ten pohár bude.
Macronku, vysvětli mu to jako nám.
Jde o princip poptávky a nabídky.
Vzhledem k vzácnosti produktu a počtu lajků na Bastienově fotce,
při ceně 10 eur za fotku a fanouška,
a to je výhodná nabídka,
vyřešíme problém domova za týden.
Něco tak blbýho jsem neslyšel.
Pohár je v kanceláři prezidenta.
Vejdeme tudy.
Bastiene, ty otevřeš dveře Samiho kartou.
Sophie se postará o kameru.
Přátelé, nemáme moc času.
O té kameře jsme bohužel nevěděli.
Chtěli jsme ho vrátit. Nemělo by se nám napůl odpustit?
Co to povídáš? Víš, co jste spískali?
Uvědomujete si to? Už nejste malí!
Právě jsem vymyslel řešení, a vy provedete tohle?
Sami, podívej se!
Na co?
Podívej!
Sakra. Ne.
Ne!
Zprasili ti auto.
Nic jste včera v noci neslyšeli?
Čtvrť byla plná pařížských fanoušků.
Co?
Ach ne!
Ty mrchy pařížský!
Co pařížský?
PAŘÍŽ MÁ KOUZLO
Půjčili si pohár, aby zachránili domov.
Dostali jste mě do nepříjemností.
Provedli hloupost, ale neukradli ho.
Nemůžu se teď obrátit na Nadaci OM.
Věřte mi, děti ho neukradly. Ukradli ho Pařížani.
Pařížani? Proč by to dělali?
Co já vím? Aby ho vytáhli na příštím derby?
Představte si to ponížení.
No dobře. Ale musím zavolat policii. Je mi líto.
Nedělejte to, pane prezidente.
Zavřou jim domov a budou na ulici.
Ano.
Myslete na děti.
Vím, že je to smutné, ale nemám na výběr.
Navíc použili tvou kartu.
Je mi líto, ale musím tě propustit.
No tak.
Dejte mi čas a já ho najdu.
-A kde? -V Paříži.
V Paříži?
Tam neobstojíš ani 20 minut. Nevytáhl jsi paty z města.
Pro klub udělám cokoli. Dejte mi šanci.
Dám ti dva týdny do příštího derby, ani o den víc.
Děkuji.
15 DNÍ DO DERBY
Přivezu pohár zpátky.
Když byl zápas mezi OM a PSG zrušen,
pařížští fanoušci projevili své zklamání.
Až se příští měsíc bude utkání hrát, snad se věci uklidní.
-Jak se máš? -Dobře. A ty, Bernarde?
Dobře, děkuji.
-Pane Pardo. -Jak se máte?
-Je mi ctí. Jste legenda. -Vážně?
Děkuji.
-Marcusi! -Ano?
Přineste mi jich deset.
A taky Mauresque.
Tak co se děje?
BERNARD PARDO - LEGENDA
Pojedu do Paříže.
Musím působit jako pravý Pařížan.
Hrál jste v obou klubech. Jak člověk zapadne?
Zaprvé,
nikdy se neusmívat.
Když se v Paříži usměješ, je to podezřelé.
Hned tě prokouknou.
-Hej! -Co?
Co jsem právě řekl?
-Hned tě prokouknou. -Hned.
Čau, nazdar, hotovo.
Dobře.
V Paříži se musíš
tvářit otráveně.
Když se ti udělá na ulici špatně, nepomůžou ti.
-Ne! -Prostě tě překročí.
Překročí tě, protože nemají čas.
Nemají čas.
Když někdo skočí v metru na koleje,
co bys udělal?
To je docela šílený.
Zavolal bych sanitku, policii...
Houby!
Budeš držkovat.
Zadruhé,
musíš držkovat.
Protože přijdeš pozdě do práce.
Na tom záleží.
Přesně tak.
Nebudeš smutnej. Nebudeš v šoku.
-Budeš navrčenej. -Navrčenej?
Zatřetí,
musíš být pořád navrčenej.
Ukaž, jak jsi navrčenej.
Jsi navrčenej.
Ne?
Musíš to cvičit.
Být navrčenej je pro Pařížana moc důležitý.
Ne, to je strašně průhledný.
Pomůžu ti.
Jak reptáš?
Znám v Paříži prima chlápka.
Je to kámoš. Fajn člověk. Uvidíš.
Jmenuje se Blaise.
Pomůže ti.
Proč to nevezmeš zvolna?
Začni třeba v Istres,
pak Antibes, Mandelieu-la-Napoule
a pomalu se propracuješ do Paříže.
Nemám na vybranou.
V hlavním městě je to těžké pro člověka, co nevytáhl paty z Marseille.
A ještě něco.
-Jazyk. -Nemluví snad francouzsky?
-Mluví pozpátku. -Cože?
Pozpátku.
-Co? -Opakuj po mně.
Neřekne se „čum“. Řekne se „muč“.
Jo, to znám.
-Neřekne se „díky“... -Ale „kydí“.
Ne.
Vůbec se neděkuje.
A nakonec.
Neřekne se „tenhle“, když o někom mluvíš. Řekne se „hleten“.
-Hleten. -Hleten.
Hleten, sakra!
Ne.
Pozor na přízvuk.
Když si někdo všimne přízvuku, řekni, že jsi Korsičan.
-Korsičan. -Uvidíš, hned budou mít nahnáno.
-Jasný. -Jasný?
Ale,
kdyby na tebe padl smutek,
tohle mi zachránilo život.
Co je to?
Pastisové bonbony, kdyby se ti stýskalo.
Nesmíš ztratit ani minutu. Tohle je vždycky na prvním místě.
NÁDRAŽÍ LYON
Promiňte, pane...
No tak, pohni!
Pohni, sakra!
Promiňte, paní...
Hledám...
Co chceš, debile?
Myslíš, že máš celou ulici pro sebe?
Parchante!
Jen se ptám na cestu.
-Hni sebou! -Dělej, jedu do práce!
Holky z jihu Říkám vám
Nejsou ledajaké
Ledajaké holky
Ta hoka z Jihu Tak jako slunce
Září a svítí Rozesměje tě, když se probudíš
Můj nejlepší pohled
Moje oblíbené léto
Ona jde mou ulicí
Holka ze Středozemí
Páni!
Bravo!
Díky.
Ta jižanka byla z Marseille?
-Není z Marseille. A ty? -Ne?
-Proč ty jsi? -Ne.
-Ale jo! -Nejsem.
Maskuješ svůj přízvuk, ale usmíváš se.
Jsi z Marseille.
Děkuju.
Dobrý den.
Promiňte, hledám schodiště...
Vážně?
Haló.
VÝTAH POUŽÍVEJTE PROSÍM CO NEJMÉNĚ
Blaise?
Vím, co si myslíš.
Prosím?
Myslíš si:
„Jak uprostřed Paříže našel takovou perlu?“
Jo.
A nájem je jen 1 950 eur měsíčně.
-Včetně poplatků. -Aha!
Jasně, nejsem blázen!
A žádost jsem si vycucal z prstu.
Komplet!
Jasně, záchod mám společnej s deseti dalšíma partajema,
ale kdo může říct, že to má jen 15 minut na metro?
Blaise?
-Blaise. -Blaise.
Paříž se ti líbí, to je fajn.
Ne.
Není to fajn.
Žít v Paříži
je terno.
Víš, Paříž...
Paříži, lásko má
Paříž je bohémů ráj
Pojď sem.
To je má Paříž
Jako Chardonnay...
To je...
-Paříž? -Přesně.
-Správně. -Jo.
To je Paříž.
Paříž je park Buttes-Chaumont, kanál Ourcq,
bleší trh v Saint-Ouen.
Je to Král falafelu!
Paříž...
-Moje katedrála. -Jsi malíř?
Maluji zátiší,
ale moderní.
Například jsem namaloval tuto roli pásky.
-Aha. -A moje mistrovské dílo...
Nazval jsem ho „Okno do nádvoří“.
Protože představuje okno...
Na nádvoří.
Bernard říkal, že mi pomůžeš proniknout mezi pařížské fanoušky.
Máš nějaký plán nebo tipy?
Mám mnohem víc než jen plán.
-To je tvůj plán? -Jo, upletl jsem ji sám.
Jestlis ji pletl sám...
Prosím.
Dávej si bacha.
-Proč? -Táhne z tebe pastis.
12 DNÍ DO DERBY
DO TOHO, PAŘÍŽ
Díky.
Já jsem Mario.
MARIO - POŠUK
To je voda.
-Ano. -Myslíš, že je to nejmokřejší tekutina?
-Jo? -Špatně!
Mléko je nejmokřejší tekutina.
Hele, je to fakt vidět.
-Někde jsem to četl. -Ve škole.
Tady se fanoušci scházejí před zápasem?
To je moje parta, moje rodina.
Jasně.
Ten pořízek je Carlito, náš šéf.
Nezapomeňte na pravidlo tří O.
Odvaha, otevřenost a optimismus.
CARLITO - ŠÉF
Carlito je borec. Chce, abysme měli dobrou image.
Jasně.
Taky dělá šéfkuchaře v nóbl restauraci.
Vaření na úrovni a PSG, to jsou jeho vášně.
-Představíš nás? -Ne.
S tím se nikdo neseznámí.
Ani nevím, jestli existuje.
Jasně.
A tamten chlapík?
To je Evian. Nehádal bys, že je policajt.
Chodí se sem uvolnit. Ale moc mu to nejde.
Hele, uvnitř se nekouří. Příště s tebou vyrazím dveře.
-Uklidni se. -Porušuje zákon.
A ten s brejlema?
Pierre. To je Pierre.
-Pierre? -Carlitova pravá ruka.
Všichni ho mají rádi.
Rozhoduje, kdo může být v partě.
PIERRE VELKOLEPÝ
Jasně.
Byl jsi tam, když v neděli ukradli pohár z Marseille?
Cože?
Ráhop.
Pohár mistrů.
Pohár mistrů? Ty vole!
-To je úlet. -Šílený.
-Je v Arzenálu. -A to je co?
To musíš být v partě, abys to věděl.
Správně, kámo.
Paříž!
Paříž, do toho!
Paříž má kouzlo!
PSG, do toho!
Co dnes skandujeme?
Chci vás všechny slyšet!
Jinak si můžete jít domů hrát Scrabble.
Paříž, do toho!
-V pohodě, ségra? -Jo, a ty?
-Všechno v pohodě? -Jasně
To je můj brácha, já jeho ségra.
Tak co?
Není to tak jednoduchý.
Nevím, jak se mezi ně dostanu.
Je to těžký.
Když se nedostaneš mezi fanoušky,
jdi na to jinak.
Vždycky říkáš, že musíš mít plán B.
Namelu hromadu nesmyslů.
Říkals, že ten domov zachráníš.
Tak ten pohár najdi.
Poslyšte, já už mám 5G.
Díky, nemám zájem.
Tak co?
-Je to vynikající. -Jo.
Neuvěřitelné.
Mluvil jsi s tátou?
Nejvíc mi chutná to maso.
-Moc dobrá distribuce... -Přestaň.
Volal mi, ale neměl jsem čas.
-Zavolej mu, slíbils to. -Prosím tě...
Jestli nezavoláš, nedozvíš se o sestavách a přestupech.
Víš co? O nic nejde.
Když se teď vrátil, musíme mu být k dispozici?
Nechápu, co ti na tom není jasný.
My jsme na koni.
Máš pravdu, nepřemýšlela jsem o tom. Ale je to náš táta.
Už musím, začíná druhý poločas.
LISA MÁ KOUZLO
Dobrý den! Jak se máte?
Ahoj, jak se vede?
Průkazku, prosím.
Jak se máš?
Výborně.
Haló?
Ano, jistě. Náš brankář má narozeniny.
Jeho matka a sestra právě dorazily z Itálie.
Mám pro ně místo na tribuně jako překvapení.
Ano.
Počkej, zavolám ti později.
Ano, Jeremy?
Ten argentinský návrhář právě přistál.
Postarám se o něj. Máme pro něj hodně naplánováno.
Můžu vám zavolat později? Dobře. Zatím.
-Berete AmEx? -Jistě.
Bitcoiny taky.
Můžu zaplatit jen přes hodinky.
Tady bereme jen hotovost.
To je v pohodě, já za něj zaplatím.
-Ne! -Udělá mi to radost.
Promiňte, že předbíhám.
Ne, opravdu. Co si dáte?
-Hotdog. -Hotdog pro pána, prosím.
Hotdog, dobře.
Bude to všechno?
Něco k pití?
-Džus, prosím. -Dejte mu džus.
Jistě.
-Ještě něco? -To bude všechno.
Drobné si nechte.
-Ale je to 16 eur. -Šestnáct?
No...
-Nemáte dvě eura? -Ne, je mi líto.
Pití vracím.
-Prosím... -Je ti zima?
Jo.
Tady máš.
-Perfektní. -Jste velmi laskavý.
-To nestojí za řeč. -Moc laskavý.
Potěšení na mé straně.
Sami. Těší mě.
Felipe Juanito Oliveiro.
Tři jména? Felipe. Juanito. Oliveiro.
Dobře. Felipe Juanito Oliveiro.
Takže, Felipe Juanito Oliveiro
může jít do VIP klubovny na šampaňské a lahůdky,
ale radši si tady dává hotdog?
Mám pro klub navrhnout novou kolekci oblečení.
Mám ji představit manažerovi, ale...
Felipe nemá motivaci?
Hlavně nemám inspiraci. A to bych měl, jsem Argentinec.
To je zvláštní. Nemáte přízvuk.
-Studoval jsem na francouzském lyceu. -No jasně!
Jste umělec?
Ano.
Na internetu jsem viděl, že umělci chtějí poznat město.
Nasajou atmosféru a dostanou inspiraci.
Když jste teď v Paříži, měl byste ji poznat.
„Kanál Turků“,
„Kraj falafelu“,
blechy v Saint-Ouen.
-To je Paříž! -To jsem netušil.
Každá ulice skrývá nějaký poklad. Jen ho najít.
-Asi máte pravdu. -No jasně!
V klubové lóži inspiraci nenajdete.
Je potřeba poznat skutečnou Paříž.
Opravdové lidi.
Ty co vrčej, když někdo skočí pod metro.
-To tady dělají? -Nevíte, jak to tady chodí.
-Ne. -No tak, Juanito.
Juanito!
Nikoho tady neznám.
Usmálo se na vás štěstí.
Proč?
Jděte na tuhle adresu. Ptejte se na Blaise.
-Jasný? Blaise. -Blaise.
Je umělec jako vy.
Provede vás po Paříži.
-Odvolám se na Samiho? -Jo, ukáže vám celou Paříž.
-Skutečnou Paříž? -Jasně.
Ne Paříž jako z operety.
-Paříž! -Paříž!
Vidíte? Už do toho pronikáte.
-Paříž na vás čeká. -Paříž!
Tu průkazku. Nebudete ji potřebovat.
Váš průkaz, prosím.
Vy mě neznáte?
Jsem Felipe Juanito Oliveiro, návrhář z Buenos Aires.
Felipe?
-To jsem já. -Vítejte.
To je v pořádku.
Promiňte. Vítejte.
Bez starosti. S upřímným pozdravem, pánové.
Arrivederci.
Sakra
Minihamburgery! Promiňte.
Pardon.
Promiňte. Neslyší mě.
Promiňte.
Můžu?
-Jsou zdarma? Tak jo. -Ano.
Díky.
Dovolíte...
-Promiňte. -No ne!
-Pedro Miguel Pauleta! -Ano.
Legenda PSG!
Váš nejlepší gól byl proti...
-Proti OM. -OM?
Proti Barthezovi.
Naloboval jsem ho do brány ze strany.
Gól...
Ten jsem nemyslel.
Myslel jsem ten gól proti Portugalsku.
Míč byl před brankou.
Vystřelil jste a pak šel k rohu...
„Pedro Miguel...“ Jako...
Ne, ten druhý byl lepší.
Tak jo.
Prosím.
Díky.
-Děkuju. -Na PSG!
Na hlavní město Francie.
Možná vás překvapuje, že mluvím dobře francouzsky.
Studoval jsem v Buenos Aires na francouzském lyceu.
Jeremy nemůže přijít. Něco mu do toho přišlo.
Ale kdybyste něco potřeboval, řekněte si.
Výborně. Řeknu si. Vlastně...
Znáte dobře Paris Saint-Germain.
Moc rád bych navštívil Arzenál.
Nevím, co to je. Ale můžu to zjistit.
-To by bylo skvělé. -Dobře.
Uděláme to takhle.
Vezmu si vaše číslo a zavoláme si.
Tady je moje vizitka.
Perfektní, Liso.
-Těšilo mě. -Nezapomeňte.
-Slibuji. -Dobře.
Moc rád bych navštívil Arzenál. Je to pěkné místo.
Kvůli inspiraci. Když tvořím, musím jíst.
Požádám, aby vám v hotelu připravili něco k jídlu.
-V hotelu? -Klub vám zamluvil luxusní hotel.
Ano?
Vítejte, pane Felipe Juanito Oliveiro.
Felipe úplně stačí.
-Dobrá. Dovolíte? -Jistě.
Je tam někdo?
Je to zdarma?
Ano, klub hradí celý váš pobyt.
Jenom šampaňské není zahrnuto.
Nenapil jsem se.
Jen jsem žertoval.
Ano, apartmá Beckham.
Kolik přání mi zbývá, zlatá rybko?
Tak házíš, nebo ne? Rozhoupej se.
Sami!
Klídek! Jak se mám s touhle šílenou muzikou soustředit?
Tak fajn.
Házej.
No tak, neblbni.
-To bylo mimo. -Neumíš to líp?
-Jasně. -Tak mi to ukaž.
Musíš mířit na...
Já vím. Neštvi.
Teď bys měl naťuknout tu napravo.
Jsi moc blízko.
Stoupni si sem.
Bezpečnost!
Až dozadu! Jo!
Já jedu, já jedu
Ne, teď nemůžeš.
Hele, podívej se.
-Ta je moje. -Moje!
Sopro, nech toho.
Tak není ničí!
Jako květinky.
-Kde mám telefon? -Už jste skončil?
Mám ho.
Čau, So.
Vím, že se usmíváš, ty vole!
-Neusmívám se. -Jak jsme na tom?
Dělám pokroky.
Máš ten pohár?
Ještě ne.
Tak si pohni, zase tu byli vymahači.
Ty vole.
Kdyby zase přišli, řekni jim, že jsem našel řešení.
-Proč ti to tak trvá? -Není to jednoduchý.
Nevyznám se tady a lidi jsou divný.
-Podmínky na hovno. -Tak jo.
Ale musím vědět, kdy to bude.
Zítra přijde dodávka.
Domovu by to pomohlo.
Už žádný levárny, já to zmáknu.
Zase lžeš?
Ne, znám teď ségru jednoho fanouška,
co mě dostane do Arzenálu.
Kam?
Do Arzenálu. Tam ukrývají svoje trofeje.
Tak s tím pohni. Co když se vymahači vrátí?
Neboj, sblížím se s ní,
okouzlím ji.
V pohodě.
Ty ji okouzlíš?
-Jo, okouzlím ji. -Ty ji okouzlíš, Sami?
-Pohár je v Arzenálu? -Jo.
Předveď jí svůj arzenál!
OSM DNÍ DO DERBY
Ta holka má styl.
FRANÇOIS FELDMAN - NEHRAJ SI
Nehraj si
Víš přece, že nikdy nevíš...
François
Feldman?
Promiňte.
Kdo je François Feldman?
Hodně práce, co?
Omlouvám se.
Za chvilku to bude.
Hotovo.
Určitě už vás unavují vyjížďky na lodi s VIP.
-Vlastně jedu poprvé. -Ano?
Je to jako s Eiffelkou. Pařížani tam nikdy nezajdou.
To je neuvěřitelné. Máte úžasné památky,
a nikdy je nenavštívíte.
Kolik lístků na derby chcete?
Budeme si tykat.
Jasně, jestli chceš.
Tak kolik lístků chceš?
Potřebuješ odpověď hned?
Poptávka je velká. Je to nejdůležitější zápas roku.
I když předem víme, kdo vyhraje.
Ale zápas je až za dva týdny.
Je to každý rok stejné.
Marseille je vyřízená. Jejich hráči stojí za houby.
A jejich fanoušci jsou taky děsní.
A kdo má hvězdu, straší ti ve věži?
Vidělas naši hvězdu? Podívej se tamhle na nebe.
A jejich fanoušci jsou taky děsní.
Asi jo.
Vezmu lístky pro děti z domova, o který se starám. Budou mít radost.
To jsem nevěděla.
No...
Starám se o děti.
Jsou to problémové děti.
Když jim občas můžu přinést dáreček, potěší je to.
Je to pro ně změna.
Mládí jsou živá krev společnosti. Oni jsou budoucnost.
Když člověk může...
Bylo by to hezké.
Díky.
Tuhle miluju.
François Feldman, 1989.
Jak to víš?
Françoise Feldmana?
-Nehraj si se mnou. -To ne.
Skvělý.
Dokážeš mě roztančit Rozhýbat
Hýbej se
Budu se točit kolem tebe
Ne.
-Ne. -Trochu?
Ne, nemůžu.
Cokoli
Mě přiměješ cítit
-Přišel čas jít -Kam?
Tam, kde je slunce
Usmívat se a vybouchnout smíchy
-Ano! -Do toho, jo!
Snít v tvém náručí
Ale nehraj si se mnou Nehraj si se mnou
Protože láska pro mě není vtip
Nehraj si Takhle si nehraj
Nikdy nevíš, jak daleko to zajde
Když si se mnou hraješ
SEDM DNÍ DO DERBY
-Máš ráda fotbal? -Jo.
Vyrůstala jsem mezi klukama, s bráchou a jeho kamarádama.
Bylo to přirozené.
Takže se vyznáš?
Nikdo mě neporazí.
Bruggy, OM, Milán, Bayern Mnichov, Bordeaux.
Jean-Pierre Papin v Marseilli.
Začínal v Toulonu, RC Paris, FC Brest,
PSG, Newcastle, Tottenham, Aston Villa, Everton.
David Ginola!
To koukám.
Nechci žádné nedorozumění. Je to prostě a jednoduše práce.
-Jasně, není problém. -Dobře.
-Prostě a jednoduše.
-Něco těžšího? -Do toho.
Montpellier, Neapol, Nîmes, Saint-Etienne, Auxerre, pak Barcelona, Marseille,
Inter Milán a Manchester.
-Vzdej to. -Ne, počkej.
Lolo Blanc, Prezident.
-Dobrá práce! -Jo!
Dáma se ve fotbale vyzná!
-Samozřejmě. -Neuvěřitelné. Dobře.
Napovídá ti snad někdo do ucha?
-Trénuješ s přítelem? -Má jediná láska je PSG.
Ale trénuju s bráchou. Je velký fanoušek.
Mohl by ti pomoct s Arzenálem.
Prima nápad.
Představím vás.
Nemyslela jsem zrovna teď, ale...
Má děti?
-Ne. -Ne?
Ahoj. Rušíme?
Připravuju se na výtvarku.
Pierre, Felipe. Přítel PSG.
Těší mě. Lisa o tobě hodně mluví.
Rád tě poznávám.
Pojďte dál.
-Posaď se. -Díky.
Připravuješ se na zápas?
Vůbec ne. Je to ilustrace k básni.
Podívej se.
„Rybka se točí.“
Učitelé ve školkách mají spoustu nápadů.
Nečekal jsem, že učitel bude taky fanoušek PSG.
-Co je na tom divného? -Jednu chvíli fandíš jako blázen,
a pak uklidňuješ děti.
Co to je za předsudky?
Nevíš nic o fandění.
-Ale jo. -Ale ne.
O tom fandění není.
Fanoušci jsou velkorysí a pomáhají si.
Kdo mi pomohl, když jsem dostal kopačky?
-Fanoušci. -Fanoušci.
Jasně, já vím, jací fanoušci jsou.
Jsou jako rodina, přátelé...
-„Můžeš se spolehnout.“ -Přesně.
Na nic si nehrají.
Rád by se podíval do Arzenálu.
Do jakého Arzenálu?
-Nevíš, co to je? -Jasně, ale proč to vytahuješ?
Myslela jsem, že bys ho tam mohl vzít.
Jasně, že ne. Ani náhodou.
Mám čas. Můžu počkat.
Není spěch.
Ale jestli chceš jít teď...
-Ne. -Dobře.
Já o tom nerozhoduju.
-Nejsi snad dvojka? -Jo, dvojka.
Jednička je Carlito. Klíč nesundává z krku. Co ti mám říct?
A kdy se s ním můžu sejít?
Třeba zítra.
Tady!
Jo!
Jo! To je skvělý!
Ano, tady Sam... Felipe v apartmá Beckham.
Bergman, pane. Jako Ingrid Bergman.
-Jasně. -Přejete si?
Mám trochu hlad, co navrhujete?
Navrhoval bych cereálie s vysokým obsahem škrobu,
podávané s miskou mléka.
Cože?
Rýžový pudink.
Ne, díky. Ale máte sezamovou housku s grilovaným hovězím a hranolkami?
Co to tu máme?
Do toho!
Tomu říkám jídlo!
Dobré jídlo.
Sami, jak to jde tím pohárem? Už jsi pryč týden.
Derby se blíží! Zavolej mi co nejdřív.
Jsi skvělá.
Inspiruješ mě.
Opravdu?
-Tím si nejsem jistá. -Přísahám. Ukážu ti to.
Můžu tě namalovat kvašem.
Vysochám tě z hlíny.
Na kruhu.
Víš, co by mě opravdu inspirovalo?
Zajít s tebou do Arzenálu.
Vidím, že to nevzdáváš.
Jdeme!
Promiň, brácho.
Promiň.
Uklidni se!
V pohodě.
Něco nehraje, Carlito. Ten chlap se mi nezdá.
Nejsi ve službě, Eviane. Dej si pohov.
Soustřeď se na hru.
Něco skrývá, to ti povídám.
Viděls jeho levačku?
-Ani ne. -Jak mi říkají?
-Jak? -„Levačka Západu.“
-Proč? -Střílím jako kovboj.
Jasně, brácho.
Taky jsi mě překvapil.
Máš místo nohou lokty.
-Co na mě čumíš? -Co?
-Co čumíš? -Nečumím.
-Co chceš? -Třeba šilhá.
-Čuměl. -Ale nečuměl.
Pamatujete, jak Marseille zrušila derby?
-Jo. -Pěkně jsme je zrychtovali.
-Předvedeme mu to? -Ne.
-Ale jo!
Carlito, máme?
-Neukazuj mu to. -No tak.
-No tak -Patří do rodiny.
-Carlito, ukaž mu to. -Dělej.
Připraven?
Vidíš to auto?
Co na to říkáš?
Je to...
-Je malý. -A co ještě?
-Co ještě? No...
Pěkně zrychtovaný!
-Hnusný! -Pěkně hnusný.
-Hnusný! -Jo.
K posrání.
-Jo, je hnusný. -A my ho ještě zhnusnili.
A udělali jste ještě něco?
Dovnitř jsme dali mrtvý holuby!
Jedenáct mrtvých holubů!
Nejhorší bylo, když byl na zadním sedadle.
Tak já jdu, chlapi.
-Tak příště. -Čau, Carlito.
-Opravdový holuby? -Mrtvý.
PREZIDENT - Tak co pohár, Sami?
Už ho skoro mám. Dám vědět.
Už musím. Ale co jste udělali s tím zadním sedadlem?
-Kam? -Mám schůzku.
-Tak jo. -Ale...
-Ale řeknete mi to? -Ani náhodou.
-O co ti jde? -Díval se na mě.
Byl k tobě zády.
Stejně na mě čuměl.
Jsi divnej.
Pohár je určitě v Arzenálu.
Takže ho máš?
Ne, musím se tam vrátit.
Budete jíst?
-Budete jíst? -Jen něco k pití.
Dobře, protože jídlo je vedle.
Já vím, kolega říkal.
-Pastis, prosím. -Ten nemáme.
Tak zelenou?
Velké pivo na dvanáctku!
Brácho, jsem v kavárně. Pařížani jsou divní.
Jak to vypadá v domově?
Nic moc. Podělal jsem to.
Cos provedl?
Sofiane, cos provedl?
Nejsou to opravdoví policisti! Je to jen hra, hned se vrátím.
Sofi, v ledničce jsou těstoviny.
Thérèse půjde do vězení.
Do vězení? Děláš si srandu?
Snad nepašovala?
-Něco horšího. -Co horšího?
-To nechtěj vědět. -Ale chci. Zabila někoho?
Ještě hůř. To nechceš vědět.
Do derby se nevrátím. Musíš se o ně zatím postarat.
Nemůžu tomu uvěřit!
PĚT DNÍ DO DERBY
Jen když by nám Pařížani nevzali ten pohár.
Sami by tu pořád byl.
Měli bychom peníze na domov.
Chceš říct „kdyby nám nevzali pohár“.
Správně je „kdyby“, ne „když by“.
Sklapni.
Ahoj, tady Felipe.
Chtěl jsem se zeptat, jestli bys dnes nešla na večeři.
Jen tak, prostě a jednoduše.
Nejspíš máš plné ruce práce, ale já ne.
Takže kdybys chtěla...
Tak ahoj.
Tak co?
Co?
Tohle je stopro hovězí.
Chceš můj názor?
Šéfkuchař ví, co dělá.
-Nikomu to neříkej. -To je fuk.
Tak jo, sojové boby.
-Tofu. -Nekecej.
Nebylo snadné zamluvit stůl.
Jak jsi to dokázala?
Řekla jsem, že mám rande s nejhezčím chlapem na světě.
Jo?
Vykašlal se na mě, tak jsem šla s tebou.
-Tvůj brácha se mi líbí. -Jo?
Je sympatickej. Věrnej, rovnej...
Fakt se mi líbí.
Mluvila jsi s ním o Arzenálu?
Ne, ještě ne.
Ale líbíš se mu, a jemu se nikdy nikdo nelíbí.
-Takže je jako ty? -Fakt?
Připomínáš mi plážovku.
-Co? -Plážovku.
Takže jsem slyšela dobře.
Jsi přisátá ke svému kameni,
tykadla vystrčený.
A když se nějaká jiná plážovka chce kamarádit,
stáhneš se do ulity.
Když tě opustí táta, máš k tomu sklon.
-Nikdy jsi ho neviděla? -Nedávno se nám ozval.
Chtěla jsem s ním mluvit, ale...
-Ale bratr ne? -Ne.
Je pravda, že se staráš o dětský domov?
Ty jsi poslouchala?
Je to domov
pro problémové děti.
Vědělas, že to nejsou doopravdy liči?
A co to je?
Kočičí koule.
Jsem Nicholas Palois z Tofu Magazine.
Měli jste dnes v kuchyni problém?
-Problém? -Poznám dobrou restauraci.
-Ale dnes... -To bylo prostě perfektní.
Šéfkuchař dnes nemohl. Zaskočila za něj moje manželka.
Ahoj.
Katastrofa.
-Dnes večer vás nebudu hodnotit. -Děkuji.
-Je to na účet podniku. -Ne!
Ne, prosím.
-Prosím. -Ne, trvám na tom.
Díky.
Tak nashle. Prostě a jednoduše.
Byl to moc příjemný večer.
Prostě a jednoduše.
Tak pojedeme, slečno? Prostě a jednoduše?
Ano, promiňte.
Dobrou noc, Felipe.
Pokojová služba!
Pane?
Vše v pořádku, pane?
Co to...
Nemůže mít člověk trochu soukromí?
Omlouvám se. Přijdu později.
-Ale co... -Nemějte starost.
Já jsem taky Marseillan.
-Jste Marseillan? -Srdcem.
Jsem z Puteaux.
Ale fandím Marseilli.
Vy Pařížani jste divní. Co se ti líbí na Marseilli?
„Ša.“
Co to má bejt?
Jo, bejby
RS4 Nardo Gray Jasně, že ti chybím...
-SCH? -To je ono.
To snad není možný. Tak jo, díky.
-Přeju hezký den. -Jo.
Fakt řekl „ša“?
Fakt to řekl? Ty vole...
PIERRE: Mám pro tebe překvápko!
Setkání za hodinu.
Jo!
Marseille, bejby!
PREZIDENT Tak co?
Je to na dobré cestě!
Kruci!
Tak počkej.
Vím, o co ti jde, ale budeme jen kamarádi.
Mám tě rád, ale jako kámoše. Prosím.
Zrovna jsem skončil jeden vztah.
Co to meleš? Máš tady kečup.
-Kečup? -Jo.
-Do pytle. Myslel jsem... -Nemysli.
Tak promiň.
Jsi cvok.
Jen aby bylo jasno,
chci být tvůj kámoš.
-Já taky. Mám tě rád jako kamaráda. -Tak jo.
-Kámoši? -Kámoši.
HRDÍ NA NAŠE BARVY
Promiň.
-Tvá sestra mi řekla o vašem tátovi. -Cože?
Tvá sestra mi řekla o vašem tátovi.
Ta mě štve.
Nic mi do toho není,
ale nezavírej ty dveře.
Budeš toho litovat.
Nic ti do toho není, ale stejně se do toho mícháš.
Prostě jsem byl zatažen.
Protože já tu šanci nedostal.
-Už tu není. -Kde je?
-Někde v nebi. -Promiň...
To je mi líto.
Ale můj táta nebyl dobrej chlap.
Nechal mámu, aby se protloukala sama.
Roky byl pryč. A teď se vrátí jakoby nic.
Třeba toho lituje.
Možná, já nevím.
A je mi to fuk.
Já si ani nevzpomenu, jak táta vypadal.
Kolik ti bylo?
Šest.
Zbyly mi po něm jen fotky.
Zavolej mu.
Pořád se chceš podívat do Arzenálu?
-Děláš si srandu. -Jdu tam pro transparent.
Nekecej!
Jo!
DVA DNY DO DERBY
Jsem ráda, že tě vezme do Arzenálu.
-Nemůžu se dočkat! -Jasně.
-Kdy tam jdete? -Dnes večer.
-Těsně před derby. -Jsem ráda.
To díky tobě.
Počkej, musím ti něco říct.
Neřekl jsem ti celou pravdu.
Ne?
-Felipe je vlastně... -Sami!
-Co to...
Promiň, zrovna jdu práce.
Proč ti říká Sami?
To je zdrobnělina Felipe.
-Sami je zdrobnělina Felipe? -Jo.
Já jsem Kevin, ale říkají mi Jeff.
-To je stejný. -Omluvíš nás na chvilku?
Uvidíme se v hotelu. Za chvilku.
Hned tam bude.
Co to děláš?
Svou práci! Přeložili mě do Paříže.
Fajn, ale tady nemůžeš zůstat.
-Dobrý večer. -Dobrý večer.
A co ty děláš v Paříži?
Přestaň. Zbláznil ses? Jsem tady kvůli klubu.
Všechno zkazíš.
Marseillani jsou divní.
Ten pán je taky z Marseille?
Taky?
-Jsi v pohodě, co? -Jo, v pohodě.
-A ta tvoje roštěnka? -Neřvi!
V tvém zámku Dobrej vkus.
-Jdi do toho! Vypadá jako tučňák. -Neřvi.
Vyhráls v loterii?
Přesně tak. Jasný?
-Zavolám ti. Uvidíme, co ostatní. -Zavolej mi.
Už dva týdny mi to nebereš. Padej za svým tučňákem.
Jen do toho, tučňáku!
Co se děje, Sami?
-To je sranda. Řeklas mi Sami. -Velká sranda.
Kdo jsi?
-Je to jen přezdívka. -Nejsem hloupá. Ty jsi z Marseille?
Co děláš s PSG?
Tak jo, jmenuju se Sami a jsem z Marseille.
Počkej, klub mě teď vyhodí.
Kde je pravý Felipe?
-S Blaisem. -Kdo je to?
Kamarád malíř.
Dostanu vyhazov.
Vysvětlím ti to. Potřeboval inspiraci.
-Vrátí se, neboj. -Nemám se bát?
Dva týdny mi lžeš, Felipe se ztratil,
a já se nemám bát?
-Vysvětlím ti to. -Neobtěžuj se.
Neměl jsem na vybranou.
Vaše Veličenstvo.
-Jaká čest, uvítat vás... -Nedělej blbosti.
V pohodě?
Jo, dobrý, Jeffe. Všechno je skvělý.
Lisa mě prokoukla. Thérèse je ve vězení. Domov se zavře, ale jsem v pohodě.
To je den na hovno.
Provedla Thérèse něco vážnýho?
-Sofiane mi to neřekne. -Zabila někoho?
-Něco horšího. -Poslali ji o Paříže?
Ty vole, poslali ji do Paříže.
Jak jí zaplatím toho Louise Vuittona?
-To je Vuitton? -Jo.
Je to padělek. Na první pohled.
„LF“? To je Louis „Fouitton“.
Vuitton se nepíše s F?
Fakt nebudeš jíst?
Nemám hlad.
-Ale máš něco na vzpružení? -Jo.
Instantní kakao, Nesquik.
Nemáš nic, co by mě fakt vzpružilo?
-Mám, co potřebuješ. -Dobře.
Čokoládu Van Houten!
Je fakt silná. A bez cukru.
Úplně tě odrovná.
Neboj, vrátí se k tobě.
To si nemyslím. Nikdy mi neodpustí.
Poháry se nezlobí.
Řekni, že to nemyslíš vážně. Děláš mi starost.
-Mluvím o Lise. -Ne, ta ti nikdy neodpustí.
To je mrtvý.
Naprostej konec.
Muerto, mortas, los papitas.
PIERRE: Brácho, jdu do Arzenálu, jestli pořád můžeš.
-Nechoď, je to léčka. -Co tím myslíš?
Řekla to bráchovi, ten to řekl svým kámošům z klubu.
-Je to léčka. -Ne, půjdu si pro to, co nám patří.
Počkej, zavolám Yo.
-Dáme dohromady partu. -Nikomu nevolej.
Začal jsem, tak to dokončím. Nikomu nevolej.
Určitě je to léčka.
Určitě to není léčka.
Není to léčka.
Všechno dopadne dobře.
Bude to v pohodě.
Felipe!
Pospěš si!
Jo.
JEDEN DEN DO DERBY
Vítej v mém doupěti, kámo. To koukáš, co?
Neuvěřitelný.
Není to úžasný?
Tady je parka Luise Fernandeze.
-Ne! -Je to tak.
-Něco ti povím. -Jo.
Tady jsi skutečnej fanda.
Díky, Pierre!
A podívej se na tohle.
Borelliho polibek.
To je ta tráva.
-Úlet. -Ronnie!
Ronnieho finta!
-Jo. -Pauleta! Azorský orel!
Takhle málo scházelo, a hráli spolu.
-Jen toho PSG lituje. -To je pech.
Kombouaré, zlatá hlavička!
V poslední minutě! Každý si to pamatuje!
-Hele, Pierre? -Ano?
Můžu se tu rozhlédnout sám, abych to nasál?
To nejde, promiň.
-Chápu. -Neboj, o nic nepřijdeš.
Podívej, Bernard Lama.
Bernard Lama!
Bernard Lama, Kocour!
Žádný kotě!
A kdo mi to sehnal? Má ségra.
Ozvala se ti?
-Kdo? -Moje sestra.
-Ne, proč? -Žádné novinky?
Ne.
V práci to prý nějak skřípe.
Ne, já...
Určitě to bude v pořádku.
Je silná. Opravdová Bretonka.
Není Pařížanka?
Ne, nikdo v Paříži není z Paříže.
Jo?
Máte tu spoustu pohárů.
-Kdo je to? -Nevím.
Kdo je to?
Felipe, kamaráde!
Kdo jsi? Kdo to je?
To je...
To je Piotr!
Kamarád z Budapešti. Nemluví francouzsky.
Jdi pryč! Proč jsi mi to neřekl?
Nejspíš mě sledoval.
Pojď, jdeme.
Vidět nás Carlito, zabije nás.
-Jdeme pryč. -Promiň!
Pardon.
Jméno tebe?
Nemůžeme tady být.
Jméno tebe?
-Pierre. -Jdeme.
Pierre, úžasný. Díky, žes nás sem vzal.
Moc pohnutí. Já tady.
Máma, fanoušek Paris Saint-Germain.
Máma milovat Paříž kouzlo!
Máma snít, že já přijít sem. Arzenál.
-To je mi jedno. -Ale máma mrtvá.
Kaput. Havárie. Dvě kulky do zad.
Aha.
Máma sen. Konec.
Žádný Arzenál pro máma.
Máma mrtvá!
To je mi líto.
Mami!
Já to chápu. Máma pro mě taky znamenala všechno.
Chápu tě.
Pierre, ty dobré srdce.
-To nic. -Je možné?
Je možné, já tady minutu, vzpomínat na máma?
-Tady? -Pro Paříž.
-A PSG. -Pro mámu, kaput.
Sledoval tě někdo?
Víš co? Jdi se podívat, já ho pohlídám.
Jen minutu.
Minutu, ne víc.
-Tak jo. -Dobře.
Děkuju.
-Musíme najít ten pohár. -Já vím!
Nic tu není!
Možná ho vybalej přímo na derby.
Co je?
-Třeba ten pohár nevzali Pařížani. -Jak to?
Pohár se vyhrává, nekrade. V tom jsme všichni stejní.
Je šílený, jak je to jako u nás.
Přesně, jen žádná bledě modrá.
-Dobrý? -Krása, máma...
Není mu dobře. Půjdeme.
Fajn. Zítra se hraje derby. Musíme si odpočinout.
To bude dobrý, Piotre.
Co to děláš?
DERBY
DEN D
Paříž, do toho!
Paříž má kouzlo!
S tím pohárem jsi měl pravdu.
S jakým pohárem?
-Pohár Ligy mistrů? -Jo.
Paříž, do toho!
Někdo mi řekl, že ho Marseillanům fakt ukradli.
-Do pytle, já to věděl. -Jo.
-Vytáhnete ho tady na derby? -Jo.
Vážně? Kde je?
-Co? -Kde je ten pohár?
Jakej pohár?
Právě jsi to říkal.
-Pohár Ligy mistrů. -Pohár Ligy mistrů?
Ten, co jste ukradli.
Jasně, ten je v Arzenálu.
Ne, tam jsem byl. Není tam.
-Byl jsem tam. -Musíš hledat líp.
Vím spolehlivě, že tam je.
Určitě tam je.
To není možný. Kdo ti to řekl?
Co je podle tebe modřejší?
Nebe, nebo moře?
Paříž!
Jsi cejtit pastisem.
Paříž!
Mám pro tebe překvapení.
Potřebuju s tebou mluvit o Lise.
To je mezi vámi dvěma.
Nás spojuje láska k PSG, ne Lisa.
-Právě... -Pojď.
Vstávej.
Chlapi, pravýho fandu nedělají roky.
Máme tady jednoho z největších fandů Paříže.
Dělej to, co já, brácho.
Jako já.
Dělaj jako já.
Co děláš? No tak!
Do toho...
Čekají na tebe.
Dělej.
Vysvětlím ti to.
To bys měl.
Jasně, že mluvím se ségrou.
Zvlášť když jí někdo ublíží. Za to zaplatíš, brácho. To si piš.
Teď hned.
Začni skandovat.
-Cože? -Skanduj.
Skanduj!
Povstaňte děti...
Co to děláš?
P!
Dělej. Dej do toho všechno!
-A! -A!
Nahlas!
-Ř! -Ř!
Nahlas!
-Í! -í!
Ž!
Paříž!
Nahlas!
Paříž!
Paříž, S, G!
Je z Marseille! Na něj!
Padej odsud!
Thérèse: Domov zavřený. Děti rozdělené. Já v base. Přivez pohár domů!
Ahoj, jsme v Paříži. Nechte mi zprávu.
Pierre, tady Sami.
Sejdeme se za hodinu v Arzenálu.
Vezmu si, co nám patří.
Počkej, Pierre. Co to má znamenat?
Sami!
Jsme tu všichni, tlupo?
Jde se na to.
Ale to je moc.
Po tomhle je těžký chodit. Už chápu, proč nosí rangers.
-Tys jim dal vědět? -Jsme jedna rodina.
Byly nás 4 000, ale někteří si spletli vlak.
-To nic. -Přijel dokonce i staroch.
Nepřišli jsme se rvát.
-Jsme tu... -Kvůli kamarádovi.
Nikdo ani hnout.
-Podívejte na ty šašky... -Pařížský.
-Jsou to... -Srabi.
Levej hák.
Pravej hák.
Zvedák.
Chlapi, co jsme si říkali?
Přijdeme, vezmeme si pohár a padáme.
-Podrž. Podám si je jednoho po druhým. -Kiki, nebudeme se rvát.
-Nebudeme se rvát? -Ne, nebudeme.
-Tak ne. -Piotre!
Já mrdat tvá máma, Piotr.
-Přede všema. -Kdo to je?
Ty mrdat ničí mámu. Tvůj pindík moc malej.
Jak to mluvíš? Hráblo ti?
Vypadáš jako Harry Potter.
Ty nekecej. Vypadáš jako Jul, když je mu blbě.
Skončili jste?
-Můžu to vysvětlit? -Neposlouchej jeho kecy. Na něj!
-Ani hnout. -Pusť mě.
A vypadá jako Céline Dion!
Co to kecáš?
Vypadá přesně jako Céline Dion.
-Co? Má dlouhý vlasy. -Ale ten ksicht.
-Přesně jako Céline Dion. -Cože?
-Řekni mi, že ne. -Vůbec ne.
Jsi slepej? Celou dobu si říkám, že vypadá jako Céline Dion.
-Zavři hubu. -Podívej na jeho ksicht...
Hele, lhal jsem z dobrýho důvodu.
Chceme zpátky, co ukradli našemu klubu.
Proto jsem se k vám vloudil.
Ten pohár je naše historie.
Naše identita.
Naše hvězda.
Bez něj neodejdeme.
My ten pohár nemáme.
Nikdy jsme ho neměli.
My jsme si všechny trofeje zasloužili.
A ten pohár vyhrajeme taky.
Přesně tak.
-Leda tak mou kládu. -Drž hubu.
A ty mou.
Ty taky drž hubu.
Ty drž hubu.
Jsme soupeři, to je fakt.
Ale nikdy jsme nebyli nečestní.
Tys byl nečestný od začátku.
-Kdo je to? -Mariah Carey!
S holkama se nepereme.
-Lhal jsi a obviňuješ je? Vážně? -Vážně?
-Myslíš, že jsi lepší než oni? -Myslíš?
Věřila jsem ti a představila ti svého bratra.
Sklapni. Nemůžu se soustředit.
Jen jsi mě využíval.
Promiň, Liso.
Ta sedla.
Musí mu pěkně zvonit v uchu.
Ano, pane prezidente.
Rozumím.
Jsem zklamaný, ale co jste čekal?
Udělal jste pro ty děti maximum.
Jo.
Řeknu jim to.
Díky za všechno.
Není to tak špatné.
Je to tady skvělé. Všichni jsou milí.
A s kým jsi na cele?
Stele mi postel!
Drží mi místo v jídelně.
Na recidivistku je úžasná.
Nevím proč,
ale mám pocit, že se mě všichni bojí.
To je tvoje práce?
Jo.
Konexe se vyplatí.
Jak se máte, děti?
Je to u pěstounů pěkné?
Jo, jsou fajn.
Ale rozdělili nás.
Dávají mi pizzu a hranolky každý den.
To není možný!
Dobrý život začíná vyváženou stravou.
Dokonce i tenhle mi chybí.
Moc mě mrzí, že vás rozdělili.
-Moc. -Ne, Thérèse.
Kdybych našel ten pohár, domov by zachránili.
-Není to tvoje vina. -Ne.
-Neměli jsme to dělat. -Není to ničí vina.
Prostě se to nepovedlo.
-Snaha byla. -Jo.
Ale bez úspěchu.
Teď jděte v pokoji.
Obejmeme se?
-Ano. -Skupinový objetí.
Neloudejte se.
To se ti řekne. Nic neneseš.
Kdo říká, že ne? Nosil jsem krabice celý den.
Louise, ta krabice se sama nenaloží.
Připraveni?
Pozor, je to HD obrazovka.
Ale ne!
Co se děje?
Pařížani jsou v Marseilli.
-Dnes prodávají ten pohár. -Cože? Pařížani jsou v Marseilli?
„Kolik?“
-Kolik za něj chtějí? -800 000!
Sejdou se v poledne v InterContinentalu.
Co to má znamenat?
A vy jste kdo?
Já?
Pravý držitel poháru Ligy mistrů.
Co to povídá?
Radši ho dáme do kufru.
-Aby ho Sami neviděl. -Zítra ho vyzvedneme na focení.
Zachráníme domov a hned v pondělí ho vrátíme.
-Super. -Jo.
Podle mých výpočtů budeme v přebytku.
Můžeme se rozšoupnout.
Sklapni!
-To je otrava. -Sklapni!
Otrava. Chápeš?
Vidíš...
Je potřeba mít pořád oči na stopkách,
nebo se to podělá.
A je to.
Takhle se jich zbavíme
vůbec nejrychleji.
A nikdo nebude vědět, že jsme to byli my.
Ticho!
Sám jsem pro něj došel.
Dejte mi, co je v tom kufříku.
Patří mi to.
Ticho!
Zní dutě.
Je to slané těsto.
Není. Ručím za to.
Zaprvé, slané těsto je bílé, tohle je šedé.
Slané těsto je tlusté, hrubé...
Každý vidí, že tohle není ono.
To je naprosto mylné, pánové.
Když chcete vyrobit slané těsto,
vezmete dva hrnky mouky,
smícháte je v míse s hrnkem teplé vody a hrnkem soli.
Uhnětete pěkně vláčné těsto.
Ten můj je pravý.
Nevěříte? Přiveďte si experta.
Dobrý den, pánové.
Co tady děláš? Ty jsi expert?
Mě jste nečekal, co?
Potřebujeme skutečného experta.
Opravdovou kapacitu.
Boli na čáře. Marcel Desailly u brány. A dává gól!
Boli skóruje!
Poznal bych ho jako vlastní matku.
Tu vůni. Ten dotek.
Ten pocit.
Poslouchejte, jeho srdce stále bije.
Je krásná, je líbezná
Je prostě úžasná...
Drž klapačku!
Takhle se s panem Basilem Bolim nemluví.
Co blbneš, Kiki?
Promiň, naštval jsem se. Kikiho Magora nesmí štvát.
V pohodě?
-Jdu na vzduch. -Jen běž.
Říkal jsem vám, že je to atrapa.
Znělo to dutě, když na něj poklepal.
Jak jsi věděl, že ten pohár mám?
Thérèse dostala dopis od „Rentes & Shaton“.
Díky našemu malému géniovi
jsme na to přišli.
Jo, anagramy miluju.
Majitel prý chce všechno zbourat a udělat z toho parkoviště.
Proč bych ti měl pomáhat? Lhal jsi, zradil mě a ublížil mé sestře.
Jsme stejní. A skámošili jsme se.
Ty jsi z Paříže, já z Marseille. To je fuk. Jde víc než o fotbal.
Na mém místě bys udělal to samé.
Pierre?
Kde je ten pohár?
Má ho majitel domu. Ale mám plán.
Ode dneška všechny jejich dluhy mizí. A ty se už v Marseilli neukazuj.
Haló, tati?
Jsem v Marseille. Vracím se do Paříže zítra.
Chyběl jsi nám.
Vítej doma.
-Mluvím s ním. -Jo.
Ty taky, Sami.
Jsem rád, že jsi zase s námi.
Děkuji, ale...
-Měl bych se postavit na vlastní nohy. -Na vlastní nohy?
-Roztáhnout křídla. -Roztáhnout křídla? Co to povídáš?
Tady jsi doma.
Ano, ale musím se starat o domov.
Postarat se o domov.
Nevím, jestli Thérèse pustí.
-To nevíme. -Jo.
Vidělas krabici s kartami?
Vidělas krabici s kartami? Odpověz!
Nech to. Když to spustí, zase mě zavřou.
To je neuvěřitelné.
Ty sušenky vypadají dobře.
Zlepšila ses. To je skvělé.
Doufám, že najdete moje Uno! Vážně.
Tu hru miluju.
Takže ten domov byla pravda? Nebyly to jen lži.
Liso, co tady děláš?
Bratr mi všechno řekl.
Můžeme začít znovu?
Tak jo. Bydlím tady.
V domově pro sirotky. V Marseilli, v Castellane.
Nikdy jsem nebyl pryč z Marseille. Teda jednou.
Jel jsem do Paříže.
Asi jsem se zamiloval.
Mám na účtu přesně 26 eur a 45 centů.
A kdo jste vy?
Já jsem Lisa. Pracuji pro PSG.
Před tebou jsem nikoho z Marseille nepotkala.
Miluju svoje město a miluju upřímnost.
I když 26 eur a 45 centů není nic moc.
Ale ráda tě poznávám.
Nápodobně.
Jste moc hezká! Jsem moc ráda.
-Vy jste Lisa? -Ano.
-Ráda vás poznávám. -Já vás taky.
-Kde budete spát? -Cože?
Beru si tvůj pokoj. Máme nové přírůstky.
To je od tebe milé.
PSG se prý beze mě neobejde.
Takže nevím.
-Mám žít v Paříži? -To já nevím.
To by znamenalo opustit domov a Marseille.
Mají mě.
-Pojď, zahrajeme si. -Dobře.
Boulogne, Lille,
Brest, Saint-Etienne,
Toulon, OM, PSG.
Obejmi mě.
Když to uhádnu, zůstaneš v Marseilli?
Nikdy to neuhodneš.
Říkala jsi OM, PSG?
Začni si balit.
Do toho. Ano!
Není párty bez šampaňského.
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Kristýna