Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Uite-i pe jegoșii ăștia de parizieni!
Uite-i pe papagalii ăștia de marsiliezi!
Ține! Îi caftesc pe rând.
Nici n-o să știe ce i-a lovit.
Nu ne batem! Am venit pentru prietenul nostru.
Băieți, ce-am zis?
Venim, ne luăm cupa și ne cărăm.
Cupa aia este istoria noastră.
Este identitatea noastră.
Este steaua noastră.
Nu plecăm fără ea.
CU 15
ZILE
MAI
DEVREME
CUPA CAMPIONILOR EUROPENI
Normal că m-au răsfățat...
Doamnelor și domnilor, un moment istoric.
Olympique Marseille e campioana Europei. Căpitanul Didier Deschamps
se îndreaptă spre cupă, dând mâna cu mulțimea.
„Bună ziua, domnule! Bine ați venit!” Gata. E aproape.
Se întinde spre ea s-o ridice.
O ridică. O sărută.
Gata! Olympique Marseille e campioana Europei!
Numai bucurie pe fața suporterilor!
După 38 de ani,
OM este campioana...
- Bună dimineața, dle președinte! - Bună dimineața!
Au schimbat becurile cu neon, au pus de 30 W.
Verificam dacă mai lucește.
Dacă mai lucește?
Da, ca în fiecare dimineață, Sami.
- N-o să mă satur niciodată. - Niciodată.
Auzi, Sami? Mi-am sunat prietenul.
Păcat că nu te-ai dus să vezi apartamentul.
Mulțumesc, dar prefer să rămân la cămin.
- Copiii au nevoie de mine. - Au nevoie de tine.
- Da. - Da.
- O zi bună, domnule! - Și ție!
Chiar că ești frumoasă azi.
Ți-o trimit pe e-mail. Pa!
Salut, băieți! Dani, ți-am făcut rost de bilet.
Bine.
- Sami! - Salut, copii!
Ce fac monstruleții?
Ce faceți? Bine?
- Ce mai faci? - Bine?
- Da. - Poftim cele patru bilete cerute.
- Excelent! - Sami e bona ta, tată?
Nu, nu e bona mea.
- E ca din familie. - Vă duceți acasă?
- Da. - Ne vedem mâine.
- Pe mâine! - Pa!
- Să mergem! - Dim, prinde!
Ai făcut la fel și la lovitura de colț.
Campionii Europei! Cea mai frumoasă zi din viața mea!
Sunt însărcinată!
- Ești însărcinată? - Da!
Hai, OM!
Vezi, Sami?
Nu ai sânge roșu.
Ai sânge alb-albastru.
Te iubesc, fiule.
Te iubesc, fiule!
Doi suporteri emblematici ai echipei Olympique Marseille
au murit azi-noapte într-un accident tragic.
Mergeau cu mașina la Bordeaux, la un meci în deplasare.
În urma lor, rămâne fiul lor, Sami, de șase ani.
Suntem cu gândul alături de el.
CONFRUNTAREA
Sami!
Începem rețeta desfăcând plămânul,
absorbim zeama...
Ia uite-l!
Dle Ernest, ce mai faceți?
Bine.
Aș fi și mai bine dacă copiii și-ar lua mingea din curtea mea.
Ernest e de treabă,
dar nu întindeți coarda.
Ar fi frumos și dacă nu le-ați mai dezumfla mingea.
Mă rog, o seară bună!
Îl duc pe Thanos la caca.
Tipul ăsta e incredibil.
Ești bine, Thérèse?
- Te ajut? - Nu, mersi.
L-am văzut pe Ernest. O să-l bat într-o bună zi.
Lasă-l pe ursuzul ăla! Fii un vecin bun.
- Te așteaptă. - Bine.
Nu vă mai faceți că dormiți!
- Sami! - Da!
Ce face monstrulețul?
Cât mă bucur să te văd, Sami!
Termină, Micule Macron! Ești plictisitor.
Da, termină, Micule Macron!
- Sami, de ce aduci mereu chestiile astea? - Ce?
- Unde e cupa campionilor? - Nu pot s-o iau așa, pur și simplu.
V-am promis că vă duc s-o vedeți, dar nu acum. Răbdare!
Sofiane, ești bine?
- Da. - Ai halat de mătase?
- Și? - Ochelari de soare?
- Și? - E ora 21:00.
Da, și?
Și duhnești a parfum. Doar nu ieși în seara asta.
De ce? Nu pot să miros frumos noaptea?
- Nu pot să fac ce vreau? - Hai, du-te!
Mâine să nu întârzii! O să arăt bine pentru Classico.
Normal.
Eu vreau să văd cupa.
- Și eu! - Și eu!
Ca să primesc multe like-uri, ca Bastien.
Ia uite ce vedetă!
Nicio grijă, o s-o vedeți. Dar acum, la culcare!
Nu da vina pe noi. De șase luni ne tot promiți.
Da, bine, la nana!
Din Marsilia noi suntem!
La culcare ne ducem!
Hai, OM!
- Noapte bună, echipă! - Noapte bună!
Sofiane, inima e în stânga.
Și așa OM a devenit prima echipă franceză
care a câștigat o stea pe tricou.
Sami, desenează-mi cupa cu urechi mari.
Apoi te culci, da?
Stingerea!
Pe bune? Adormiseră.
Hei, ce faci?
Nu agita câinele.
- Nu e o jucărie. - Ba e.
- Ba nu. - Ba da.
Ba nu e!
Deci ne părăsiți peste o lună?
- Cum adică? - Nu știai?
N-ai auzit de la mine. Fermoar la gură.
Fiindcă...
am auzit că proprietarul o să dărâme tot, ca să facă o parcare.
Și Ernest a zis: „De ce nu?”
Hai!
Pe ea!
Bravo!
Nu voiam să te îngrijorez.
Ne dau afară într-o lună.
Cât am întârziat cu chiria?
Păi... vreo trei săptămâni.
Nu-i rău.
Exact. Un an și trei săptămâni.
Ar fi trebuit să-mi spui, Thérèse.
E aiurea.
Suntem binefăcători, iar ei ne dau afară.
Am acceptat prea mulți copii, Sami.
Am încercat de toate: organizații caritabile, subvenții statale, sponsori...
Nu știu ce să mai fac.
Așa că...
- Așa că ce? - Ei bine...
Mă uitam la știri cu Sofiane și ne-a venit o idee.
Nu e o idee proastă. Ar dura doar 48 de ore.
O călătorie dus-întors din Marsilia în Marbella.
Nu trebuie să faci nimic.
Doar să aduci un pachet.
Te-ai țicnit?
Se numește „trafic”. Ajungi la închisoare.
Mai am și alte idei.
- Uite! - Mi-e și frică.
„Gussi”!
Am tot ce vrei. Nu-i rău, nu?
„Ribock”. Toate culorile.
Am de toate. Și un ceas.
Ia uite!
Frumos, nu?
„Psartek Philippe”?
Ai auzit de el?
- Bestial! - Dă-te!
Lasă-mă pe mine să mă ocup. Uită de asta.
Unde o să găsești atâția bani într-o lună? Spune-mi!
Thérèse.
Ai încredere în mine, te rog.
Ce e cu numele ăsta „Rentes & Shaton”?
ULTIMA ÎNȘTIINȚARE EVACUARE
Dacă nu facem nimic, vor închide căminul.
Nu-l vor închide. Ai făcut bine că ai venit la mine.
Dar aveți datorii mari.
Știu, dar de unde să iau banii?
O să cer Fundației OM.
Tu concentrează-te pe Classico.
O să-i batem pe parizieni.
Mulțumesc, dle președinte. Hai, OM!
Legendarul Classico cu Ravanelli!
Lovitură de pedeapsă, mai știi?
- Da. - Laurent Blanc.
- Da. - Îl știi, nu?
- Salut, Jeff! - Toate bune, Jeff?
Cu cine s-a dus Laurent Blanc să sărbătorească în tribună?
- Cu cine? - Cu moșu'!
Ce tot spui? Nici nu te născuseși!
YO NR. 10
Kiki, spune-i că m-am născut pe Velodrome.
Scuze, Yo, putem discuta despre întâlnirea suporterilor de după meci?
Nu începe cu harța!
Ziceam și eu, dacă interesează pe cineva.
Pe cine?
Pe mine mă interesează, dar...
KIKI ȚĂCĂNITUL
- Grozav. - Singur, ca de obicei.
Ce scriem pe ultimul banner?
„Sunteți toți de căcat. Veniți încoa' și o s-o...”
Nu, vorbesc serios, Kiki.
Nu putem să zicem nimic, futu-le mama lor!
Exact! Știam eu că o să găsești ceva, campionule!
Mamele... Frumos și prietenos. Spirit sportiv!
Perfect, vezi?
La ce te gândești, Jeff?
- Jeff! - Te simți bine?
JEFF JOKERUL
- S-a înecat cu pastis? - Sunt bine...
- Oarecum... - Spune!
M-au promovat.
- Grozav! - Bravo!
- Cu mașina firmei. - Frate!
Vouchere de vacanță.
- Bonuri de masă. - Haide!
- Prime de sfârșit de an. - Bine!
Dar e la Paris.
- Ce nasol! - Ghinion!
Știu.
Stai, Jeff.
De ce scrie „Kevin” pe scrisoare?
Mă cheamă Kevin, dar eu îl prescurtez Jeff.
- Tu ești Yohan, nu? - Da.
- Dar ți se zice Yo. - Da.
E diminutivul. La fel și la mine.
Diminutiv. Kevin, Jeff.
Da...
Și ce fac cu promovarea?
Ce promovare?
- Paris nu e promovare - E nebun.
- E pedeapsă. - Ești nebun?
- Poftim! - Mai bine mor decât să mă duc acolo.
- Îți dai demisia. - Demisia?
- Ești nevoit. - Super, așa fac!
- O să-mi dau demisia! - Da!
Ce e?
- Dacă-mi dau demisia... - Da?
Îmi pierd serviciul.
Asta e ideea.
... vânt puternic la meciul dintre Olympique Marseille și PSG.
Dar LPF a decis să amâne derby-ul Classico până la o dată ulterioară...
Băga-mi-aș!
Ticăloșii ăia ne-o trag de fiecare dată!
Ați pus-o!
Ce faci?
Am luat-o razna, dar sunt mai bine.
Nu-i nimic, doar au amânat meciul.
Tot îi burdușim pe parizieni!
Hai, OM!
Hai, OM! Hai, Olympique Marseille!
Ole, Ole!
Ești mincinos, Sami.
Nu e vina mea că bate vântul.
- Ai mințit în legătură cu căminul. - Ce?
Au venit executorii judecătorești și am auzit tot.
N-am mințit, doar că nu v-am spus.
Lasă prostiile! Minciuna prin omisiune e o înșelătorie de doi bani.
Căminul se închide peste o lună și o să ne despartă?
Nu, mă ocup eu. Aveți încredere în mine, vă rog!
Nu vă panicați.
Gașcă, am o idee ca să salvăm căminul.
Sofiane, n-o face pe deșteptul! Lasă-i pe adulți să se ocupe.
Și cum o să te ocupi?
Făcând promisiuni deșarte?
Putem să ne bazăm doar pe noi înșine.
- Ce înseamnă asta? - Thérèse.
Spune-le că am un plan.
- Sami are un plan. - Chiar am un plan.
Chiar are. Gata, toată lumea la culcare! Mâine aveți școală.
Toate la timpul lor. Hai!
Să mergem!
Mă duc să mă spăl pe dinți.
Hai, Sofiane, mai repede!
Nu, Thérèse! Nu!
Nu așa! Nu după câte ai făcut!
Ce te-a apucat?
Ce am făcut?
Întâi cereale, apoi lapte.
Poftim?
Am 30 de ani de experiență. Știu ce fac.
Uită-te pe cutie! Se văd întâi cerealele, apoi laptele.
E doar o imagine!
Alo?
Da, dle președinte.
Nu, n-am văzut.
Ce...
E o glumă?
La naiba!
N-am vrut s-o furăm.
Doar s-o împrumutăm.
Dacă doar ați împrumutat-o,
unde e cupa?
Jur că era aici.
Bine, să ne calmăm!
Spuneți-mi exact ce s-a întâmplat.
Mă duc să mă spăl pe dinți.
Să nu-mi spuneți că ați luat mașina mea!
Nu înțeleg. De ce să luăm cupa?
Micule Macron, spune-i ce ne-ai zis nouă.
Principiul cererii și ofertei.
Având în vedere cât e de rar produsul și câte like-uri are poza lui Bastien,
cu zece euro pentru o poză de la fiecare suporter,
iar asta la prețul minim,
am putea rezolva problema căminului într-un weekend.
Cea mai proastă idee pe care am auzit-o!
Cupa este în biroul președintelui.
Intrăm pe aici.
Bastien, tu deschizi ușa cu cardul lui Sami.
Sophie, te ocupi de camera de supraveghere.
Gașcă, n-o să avem mult timp.
Din păcate, n-am văzut camera aia de supraveghere.
- Dar voiam s-o înapoiem. - N-am putea să fim pe jumătate iertați?
Ce tot spui? Vă dați seama cât e de grav?
Înțelegeți? Nu mai sunteți copii!
Tocmai când găsisem o soluție, voi faceți chestia asta?
Sami, vino să vezi!
Ce e?
Uite!
La naiba! Nu.
Nu!
Ți-au stricat mașina.
N-ați auzit nimic azi-noapte?
Era plin de suporteri parizieni.
Poftim?
Nu!
Drace! Au fost parizienii!
Ce parizieni?
PARISUL E MAGIC
Au împrumutat cupa ca să salveze căminul.
M-ai pus într-o situație dificilă.
Au dat-o în bară, dar n-au furat-o.
Acum nu mai pot cere nimic Fundației OM.
Credeți-mă, copiii n-au furat nimic, au fost parizienii.
Parizienii? N-are sens. De ce ar face-o?
Știu și eu? Ca s-o scoată la următorul meci Classico?
Vă dați seama cât ne-ar umili!
Umilitor, da. Dar trebuie să sun la poliție, îmi pare rău.
Nu, nu faceți asta, dle președinte!
O să închidă căminul și ei ajung în stradă.
Da...
Gândiți-vă la copii!
Știu că e trist, dar n-am de ales.
Și-apoi, au folosit cardul tău.
Îmi pare rău, dar ești concediat.
Dă-mi-l!
Lăsați-mă puțin s-o caut.
- Unde s-o cauți? - La Paris.
La Paris?
Nu reziști nici 20 de minute. N-ai plecat niciodată de aici.
Fac orice pentru club. Dați-mi o șansă să salvez căminul.
Te las 15 zile până la următorul Classico. Nicio zi în plus!
Mulțumesc, dle.
CLASSICO Z - 15
O să aduc cupa acasă.
După anularea meciului PSG-OM,
suporterii parizieni care plecaseră la drum și-au exprimat dezamăgirea.
Să sperăm că lucrurile o să se calmeze până la meciul de pe Parc des Princes.
- Cum merge? - Bine, Bernard. Dv.?
Bine, mulțumesc.
- Dle Pardo. - Ce mai faci?
- Ce onoare! Sunteți o legendă. - Da?
Mulțumesc.
- Marcus? - Da, Bernard?
- Adu-mi o duzină din astea, te rog! - Da, imediat.
- Și un Mauresque, te rog. - Cum să nu!
Ia spuneți, băieți, ce s-a întâmplat?
BERNARD PARDO LEGENDA
Mă duc la Paris.
Trebuie să par un parizian adevărat.
Ați jucat în ambele cluburi. Care e strategia de adaptare?
Regula numărul unu:
nu zâmbești niciodată.
Dacă zâmbești la Paris, ești dubios.
O să se prindă.
- Hei! - Ce e?
Ce-am zis mai devreme?
- Te dibuiesc imediat. - Imediat.
Ciao. Kaput. Următorul.
Bine.
Trebuie să te încrunți
la Paris.
Dacă leșini pe stradă, n-o să te ajute nimeni.
- Nu! - Trec peste tine.
Trec peste tine, pentru că n-au timp.
N-au timp.
Dacă cineva ar sări pe șina de metrou,
tu ce ai face?
Ce aiureală!
Aș suna la poliția, la salvare...
Greșit!
Țipi!
Regula numărul doi:
țipi.
Fiindcă întârzii la serviciu.
Și doar asta contează.
Contează...
Nu fi trist. Nu fi șocat.
- Mormăie mereu. - Să mormăi?
Regula numărul trei:
mormăie mereu.
Ia să văd cum mormăi!
Mormăie.
Nu?
Trebuie să exersezi, puștiule.
E foarte important să mormăi la Paris.
Groaznic. Nu merge. Ești dibuit.
Lasă-mă să te ajut.
Cum mormăi?
Știu un tip de treabă la Paris.
Un amic. E un băiat bun. O să vezi.
Se numește Blaise.
- Bine. - O să te ajute el.
De ce nu încerci să ajungi acolo treptat?
Pornești de la... Istres,
Antibes, Mandelieu-la-Napoule
și, încet-încet, ajungi la Paris.
N-am de ales.
Capitala e dură pentru cei care n-au plecat niciodată din Marsilia.
Și mai e ceva.
- Limba. - Nu vorbesc franceza?
- Argou de-a-ndoaselea. - Ce?
Argou de-a-ndoaselea.
- Ce e aia? - Repetă după mine!
Nu se spune „regarde”, ci „téma”.
Da, știu.
- Nu se spune „merci”... - Se spune „cimer”.
Nu.
Nu se spune deloc mersi.
Ultimul.
Nu se spune „celui-là” când te referi la cineva. Se spune „là-luiss”.
- Là-luiss. - Là-luiss.
Là-luiss. Téma là-luiss, ce mă-sa!
Nu...
Ai grijă la accent!
Dacă observă cineva că ai accent, zi că ești corsican.
- Corsican. - O să se sperie de tine.
- Da. - Da?
Dar...
dacă ești vreodată trist seara,
astea mi-au salvat viața.
Ce sunt?
Bomboane cu pastis, pentru dor de casă.
N-ai niciun minut de pierdut. „Mereu primii.”
GARA LYON
Fiți amabil, domnule!
Hai, mișcă-te!
Haide, la naiba!
Fiți amabilă!
Caut...
Ce vrei? Vrei să crăpi, dobitocule?
Crezi că e strada maică-tii?
Jigodie!
Voiam niște indicații.
- Mișcă-te! - Mai repede, că te omor!
Fetele din sud Vă zic
Nu sunt ca alte fete
Ca alte fete
Fata din sud E ca soarele
Strălucitoare și luminoasă Te face să zâmbești când te trezești
Cea mai frumoasă priveliște a mea
Vara mea preferată
A pus pe strada mea
Marea Mediterană
Bravo! Sincer.
Mulțumesc.
Fata din sud e cumva din Marsilia?
- Nu, nu e din Marsilia. - Nu?
- De ce, tu ești de acolo? - Nu.
- Ba ești! - Nu, nu sunt.
Îți ascunzi accentul, dar zâmbești.
Ești din Marsilia.
Mulțumesc...
Bună ziua, doamnelor!
Scuzați-mă, căutam scările...
Pe bune?
Bună ziua!
VĂ RUGĂM SĂ FOLOSIȚI LIFTUL CÂT MAI RAR
Blaise?
Știu la ce te gândești.
Poftim?
Te întrebi...
„Cum s-a căpătuit cu apartamentul ăsta în centrul Parisului?”
Da.
La doar 1.950 de euro pe lună.
- Cheltuieli incluse. - Da.
Normal, nu-s nebun!
Și am mințit în formularul de închiriere.
Am inventat tot.
Mă rog, am toaleta la comun, pe hol, cu încă o duzină de apartamente,
dar cine mai poate spune că e la doar 15 minute de Linia 7?
Blaise?
- Blaise. - Blaise.
- Blaise... - Da.
Îți place Parisul, e cool.
Nu.
Nu, nu e doar cool.
Sunt norocos
că trăiesc la Paris.
Vezi tu, Parisul este...
Parisul, iubirea mea
Parisul e Ménilmontant
Vino!
Ăsta e Parisul meu
E micul Chardonnay
Ăsta e...
Parisul
- Exact. - Bine.
Ăsta e Parisul.
Parisul este Parcul Buttes-Chaumont, Canalul Ourcq.
Parisul e târgul de vechituri din Saint-Ouen.
Este localul As du Fallafel.
Parisul...
- Catedrala mea. - Deci ești pictor, nu?
Pictez natură moartă,
dar în stil modern.
De exemplu, am pictat un scotch.
- Aha! - Și capodopera mea...
Îi spun „Fereastra spre curte”.
Fiindcă reprezintă o fereastră...
Care dă spre o curte.
Bernard a zis că mă ajuți să mă infiltrez printre suporterii parizieni.
Ai vreun plan sau sfat?
Da, planuri... Și chiar mai mult de-atât.
- Ăsta e planul tău? - Da, eu l-am tricotat.
Dacă l-ai făcut tu...
Așa.
Să ai grijă!
- De ce? - Miroși a pastis.
CLASSICO Z - 12
HAI PARIS
Mersi.
Eu sunt Mario.
MARIO NEBUNUL
Aia e apă?
- Da. - Crezi că e lichidul cel mai ud?
- Da? - Nu!
Laptele e lichidul cel mai ud.
Uite! Chiar se vede.
- Cred că am citit pe undeva. - La școală.
Aici se întâlnesc suporterii înainte de meci?
Asta e echipa mea, familia mea.
Bine.
Tipul înalt e Carlito, șeful.
Nu uitați regula celor trei B:
Bravură, bunăvoință și bună dispoziție.
CARLITO ȘEFUL
Carlito e un tip grozav. Vrea ca noi, suporterii, să facem impresie bună.
Bine.
E și chef într-un restaurant elegant.
Pasiunile lui: mâncarea sofisticată și PSG-ul.
- Poți să mă prezinți? - Nu.
Nu se întâlnește nimeni cu el.
Nici nu știu dacă e real.
Aha!
Și ăla cine e?
Ăla e Evian. N-ai zice că e polițist.
Vine aici să se relaxeze. Dar nu reușește.
Hei, nu se fumează în interior! Data viitoare, te cotonogesc.
JEAN-LUC ZIS EVIAN
- Liniștește-te, tată! - Încalcă legea!
Și tipul cu ochelari?
Pierre. El e Pierre.
- Pierre? - Mâna dreaptă a lui Carlito.
Îl iubim.
El hotărăște cine intră în grup.
PIERRE MAGNIFICUL
Bine.
Erai și tu când au furat cupa din Marsilia?
Ce anume?
„Apuc”?
Cupa Ligii Campionilor.
Liga Campionilor? Incredibil!
- Demență! - Nebunie!
- Este în Cartușerie. - Ce e aia?
Trebuie să fii în grup ca să afli.
Da, amice.
Paris!
Hai, Paris!
Parisul e magic!
Hai, PSG!
Ați adormit azi?
Jucătorii noștri au nevoie de noi, să vă aud!
Altfel, mergeți acasă să jucați Scrabble, da?
Hai, Paris!
- Ești bine, frate? - Da, tu?
- Toate bune? - Da.
El e fratele meu și îmi spune mie „frate”.
Ia zi, care-i treaba?
Suporterii sunt agitați. Nu-i ușor.
Nu știu cum o să mă infiltrez.
Cred că pică planul.
Dacă nu te poți strecura printre suporteri,
schimbă strategia.
Zici mereu că ai un plan B.
Zic o grămadă de tâmpenii.
Ai zis că salvezi căminul.
Așa că găsește cupa!
- Scuzați-mă, am deja 5G. - Termină cu prostiile!
Mulțumesc, nu mă interesează.
Deci?
- E fantastic. - Da.
Incredibil!
Ai vorbit cu tata?
Cel mai mult îmi place carnea.
- Distribuită foarte bine... - Termină!
M-a sunat, dar eram ocupat.
- Sună-l, ai promis. - Haide...
Altfel, nu-ți zic nimic despre selecția jucătorilor și transferuri.
Nu-i nimic.
Acum, că s-a întors, trebuie să fim la cheremul lui?
Nu pricep de ce nu înțelegi.
Noi suntem copiii.
Ai dreptate, nu m-am gândit. E tatăl nostru.
Trebuie să plec, e a doua repriză.
LISA ESTE MAGICĂ
- Bună, ce faceți? - Bine, dumneavoastră?
Bună! Toate bune?
Ecusonul, vă rog.
Ecusoanele. Ce mai faci?
Grozav, mersi.
Alo?
Da, sigur. E pentru aniversarea portarului nostru.
Mama și sora lui au sosit din Italia.
Îi introducem în tribună, ca să-i facem o surpriză.
Da.
O clipă, te sun eu.
Da, JM?
Designerul argentinian tocmai a aterizat.
O să avem grijă de el. I-am pregătit multe pentru vizita la Paris.
Pot să te sun eu înapoi? Bine, pa!
- Acceptați Amex? - Da, sigur.
Accept și Bitcoin.
Pot să plătesc doar cu ceasul.
E nebun. Acceptăm doar cash aici.
Nicio problemă. Plătesc eu.
- Nu! - Vă rog, mi-ar face plăcere.
Scuzați-mă că m-am băgat în față.
Nu, vă rog. Ce doriți?
- Un hotdog. - Un hotdog, vă rog.
Hotdog? Bine.
Altceva?
Vrei să beți ceva?
- Un suc, vă rog. - Și unul din alea.
Bine.
- Altceva? - Atât.
Poftim. Păstrați restul!
- Costă 16 euro, vă rog. - Șaisprezece euro?
Păi...
- Aveți doi euro? - Nu, îmi pare rău.
Poftim sucul înapoi.
- Vă rog, ajutați-mă. - Ți-e frig?
- Da. - Poftim.
Poftim!
- Perfect. - Sunteți amabil.
- Nicio problemă. - Foarte amabil.
Îmi face plăcere.
Sami, încântat de cunoștință!
Felipe Juanito Oliviero.
Trei nume? Felipe. Juanito. Oliviero.
Bine. Felipe Juanito Oliviero.
Felipe Juanito Oliviero...
are acces în salonul VIP-urilor, cu șampanie și aperitive,
dar vine să mănânce un hotdog afară?
Clubul m-a invitat să creez noua vestimentație.
Și să o prezint managerului, dar...
Dar nu prea ai chef?
Nu sunt inspirat. Deși ar trebui, sunt argentinian.
Ciudat, nu ai accent.
- Am urmat liceul francez în Buenos Aires. - Am înțeles.
Ești artist?
Da.
Am văzut pe internet că artiștii vin să viziteze orașul.
Caută locuri de inspirație.
Dacă tot ești la Paris, ar trebui să-l vizitezi.
„Canalul Orcii”,
„Asul lui Fallafel”,
„târgul Saint-Ouen”.
- Ăsta-i Parisul! - Nu știam.
Câte o comoară la fiecare colț de stradă.
- Poate că ai dreptate. - Normal că am.
N-o să găsești inspirația în lojă.
Vizitează adevăratul Paris!
Oamenii adevărați, cei...
care mormăie când cineva sare pe șinele de metrou.
- Fac așa ceva aici? - Nu știi obiceiurile locale.
- Nu. - Haide, Juanito!
Juanito!
Nu cunosc pe nimeni aici, asta e problema.
E ziua ta norocoasă.
De ce?
Mergi la adresa asta. Întrebi de Blaise.
- Bine? Blaise. - Blaise.
Și el e artist.
O să îți arate tot Parisul.
- Să-i zic de tine? - Da, și o să-ți arate tot Parisul.
- Adevăratul Paris? - Exact.
Nu „Parisul”. Nu!
- Parisul! - Parisul!
Vezi? Începi să înțelegi.
- Te așteaptă Parisul. - Parisul!
Iar de ecuson... n-ai nevoie.
Ecusonul, domnule?
Nu știți cine sunt?
Felipe Juanito Oliviero, Buenos Aires, designer. Vă spune ceva?
Felipe?
- În persoană. - Bine ați venit!
E în regulă, mersi.
Scuzați-ne! Bine ați venit!
Absolut nicio problemă. Vă salut, bunii mei domni.
Arrivederci.
La naiba...
Miniburgeri! Scuzați-mă!
Pardon.
Fiți amabil! Nu mă aude...
Nu vă supărați...
Se poate?
- Sunt gratis? - Da.
Mulțumesc.
Scuzați-mă...
- Scuze! - Nu se poate!
- Pedro Miguel Pauleta! - Da.
O legendă a PSG!
Cel mai frumos gol a fost în meciul...
- Împotriva lui OM. - OM?
Cu Barthez în poartă.
O preluare laterală și gol peste el în dreapta porții.
Gol...
Nu, nu mă gândeam la ăla.
Ci la golul cu Portugalia.
Erați cu mingea așa în fața porții...
Ați tras și v-ați dus spre corner...
„Pedro Miguel...” Așa...
Nu, celălalt a fost cel mai tare.
Bine.
Vă rog.
Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Pentru PSG!
Pentru capitala Franței!
Probabil sunteți surprinsă că vorbesc franceza.
Am învățat la liceul francez din Buenos Aires.
JM n-a putut să vină. A intervenit ceva.
Dacă aveți nevoie de ceva, să-mi spuneți.
Perfect. De fapt...
Că tot cunoașteți așa de bine Paris Saint-Germain,
mi-ar plăcea să vizitez Cartușeria.
Nu știu ce e, dar pot să aflu.
- Ar fi grozav. - Bine.
Uite ce putem să facem!
Dați-mi numărul de telefon ca să ținem legătura.
Poftim cartea de vizită.
Perfect, Lisa.
- Îmi pare bine! - Nu uitați!
- Promit. - Bine.
Chiar îmi doresc să vizitez Cartușeria. E un loc frumos.
Pentru inspirație. Când creez, trebuie să mănânc.
Pot să-i rog pe cei de la hotel să vă pregătească un platou în cameră.
- De la hotel? - Aveți rezervare la un hotel de lux.
Da?
Bine ați venit, dle Felipe Juanito Oliviero.
Te rog, spune-mi Felipe.
- Bine, dle. Îmi dați voie? - Desigur.
E cineva?
E gratis?
Da, clubul acoperă toate cheltuielile.
Mai puțin șampania.
N-am băut.
Glumeam, dle.
Da, în apartamentul Beckham.
Duhule, câte dorințe mi-au mai rămas?
Arunci sau nu? Fă ceva ca lumea!
Sami!
Ușurel! Cum să mă concentrez cu muzica asta nebunească?
Bine.
Haide!
Hai, nu te mai prosti!
- Atinge mingea! - Te descurci mai bine?
- Normal. - Să te văd!
Ideea e să atingi...
Știu. Dă-te!
Atinge-o pe cea din dreapta.
Ești prea aproape.
Stai aici!
Siguranță!
Până la capăt! Da!
Incendiar!
- Nu, te-ai stins. - E a mea.
Uite aici!
- Aia e a mea. - E a mea.
Sopra, termină cu chestiile astea!
Atunci, nu e a nimănui!
Ca niște flori mici.
- Unde e telefonul? - L-ai găsit?
L-am găsit.
Salut, So!
Știu că zâmbești.
- Nu zâmbesc. - Cum merge?
O să reușesc.
Ai cupa sau nu?
Încă nu.
Grăbește-te, frate, iar au venit azi executorii judecătorești.
La dracu'!
Dacă mai vin, spune-le că am găsit o soluție.
- De ce ești așa de lent? - Nu e ușor, So.
Sunt într-un oraș necunoscut, cu oameni necunoscuți.
- În condiții groaznice. - Bine.
Dar am o dată exactă pentru livrare.
Mâine e o plecare în Spania.
Pot să salvez căminul.
Fără planuri tâmpite, mă descurc eu.
Iar minți?
Nu, am cunoscut-o pe sora unui suporter
care poate să mă ducă în Cartușerie, înțelegi?
În ce?
În Cartușerie, unde ascund prăzile.
Bine, dar dă-i bice! Dacă se întorc executorii?
Nicio grijă, o să mă apropii de ea,
o s-o seduc...
Stai liniștit!
O seduci?
- Da, o seduc. - O seduci, Sami?
- Cupa e în Cartușerie? - Da.
Atunci, „cartușeaz-o”!
CLASSICO Z - 8
O tipă de modă veche.
Nu te juca așa
Nu se știe niciodată unde se poate ajunge...
„François...
„Feldman?”
Nu vă supărați!
Cine e François Feldman?
Păreți ocupată.
Da, îmi cer scuze.
Termin imediat.
Bine.
Cred că v-ați săturat să tot plimbați „VIP-urile” cu vaporașul.
- Nu, e prima oară. - Da?
Ca Tour Eiffel. Parizienii nu-l vizitează niciodată.
Incredibil! Aveți monumente superbe
și nu le vizitați niciodată.
Vreți bilete la Classico?
Hai să ne tutuim!
Bine, dacă așa vrei...
Câte bilete vrei?
Vrei să-ți răspund chiar acum?
E cerere mare. E cel mai important meci al anului.
Deși cunoaștem deja rezultatul.
Meciul este peste opt zile.
E de fiecare dată la fel.
Olympique Marseille sunt varză, au jucători de rahat.
Iar suporterii lor nu sunt prea grozavi.
Dar avem steaua, ai înnebunit?
Tu ai vreo stea? Ia urmărește-mi degetul! Uite ce strălucește acolo!
Iar suporterii lor nu sunt prea grozavi.
Posibil.
O să iau bilete pentru căminul de copii de care mă ocup. O să se bucure.
Bine. Nu știam asta.
Da...
Am grijă de niște copii.
Copii defavorizați.
Dacă le fac câte un mic cadou din când în când, le face plăcere.
E ceva diferit pentru ei.
Tinerii dau viață societății. Ei sunt viitorul.
Dacă am putea...
Ești drăguță.
Mulțumesc.
Ador cântecul ăsta.
François Feldman, '89.
De unde îl știi?
François Feldman?
- „Nu te juca cu mine.” - Nici gând!
Super!
Poți să mă faci să dansez
Mișcă-te
Răsucește-te
Nu...
- Nu... - Hai, puțin!
Nici nu mă gândesc!
... orice
Poți să mă faci să simt
Că e vremea să plec
Unde va fi soare
... zâmbește, izbucnește în râs
- Ha! - Hai!
Să visez în brațele tale
Dar nu te juca, nu te juca cu mine
Căci dragostea nu e o glumă
Nu te juca, nu te juca cu asta
Nu știi unde se va ajunge
Dacă te joci cu mine
CLASSICO Z - 7
- Deci îți place fotbalul? - Da.
Am copilărit cu băieți, pe lângă fratele meu și prietenii lui.
N-am avut de ales.
Cât de bine te pricepi?
Sunt imbatabilă.
Bruges, OM, Milan, Bayern München, Bordeaux.
Jean-Pierre Papin de la Olympique Marseille?
A început la Toulon, RC Paris, FC Brest,
PSG, Newcastle, Tottenham, Aston Villa, Everton.
David Ginola!
Da, bravo!
Hai să nu complicăm lucrurile între noi. Lucrez.
- Sigur, nicio problemă. - Bine.
- Nu complic nimic.
- Bine, una grea. - Bagă!
Montpellier, Napoli, Nîmes, Saint-Etienne, Auxerre, Barcelona, Olympique Marseille,
Inter Milan și Manchester.
- Dă-te bătută! - Nu, stai!
Lolo, Președintele.
- Bravo! - Normal.
Tipa știe meserie!
- Normal. - Incredibil! Bine.
Care e secretul? Ai o cască în ureche?
- Exersezi cu iubitul? - Singura mea iubire e PSG.
Dar o fac cu fratele meu, suporter înfocat.
Te-ar putea ajuta cu Cartușeria.
Da. Bună idee!
Ți-l prezint.
Nu voiam să spun chiar acum, dar...
Are copii?
- Nu. - Nu?
Bună, deranjăm?
Pregăteam un curs de artă.
Pierre, Felipe. Un amic al PSG-ului.
Îmi pare bine! Am auzit multe despre tine.
E o onoare să te cunosc.
Intrați!
- Ia loc! - Mersi.
Pregătești bannere?
Nu. E un desen pentru o poezie.
Îți arăt.
„Peștișor rotitor.”
Educatorii de grădiniță au multe idei.
Ciudat! Nu mă așteptam ca un suporter PSG să fie și educator.
- Ce e așa de ciudat? - Fiindcă de obicei urli: „Paris!”
Apoi: „Bine, copii!”
Ce e cu prejudecățile astea?
Nu știi ce e aia să fii microbist.
- Ba știu. - Nu știi.
Nu asta înseamnă să fii suporter.
Implică generozitate și reciprocitate.
Lisa, cine m-a ajutat când am fost părăsit?
- Suporterii. - Suporterii.
Sigur, cunosc spiritul microbist.
Sunt toți prieteni, ca o familie.
- „Dacă ai nevoie de mine, sunt aici.” - Exact.
Să trecem la subiect.
Ar vrea să meargă la Cartușerie.
Ce Cartușerie?
- Nu știi? - Ba da, dar ce treabă are asta?
Voia să meargă și m-am gândit că ai putea să-l duci tu.
Nu, nici gând! Nu se poate.
Nu mă grăbesc. Când vrei tu...
Nu e nicio grabă.
Dar, dacă vrei acum...
- Nu. - Bine.
Nu depinde de mine.
- Nu ești numărul doi? - Ba da. Numărul doi.
Carlito e numărul unu. Poartă cheia de gât 24 de ore din 24. Ce să zic?
Când pot să-l cunosc pe Carlito?
Mâine?
Aici!
Da!
Da! N-a fost bestial?
Bună ziua, sunt Sam... Felipe, din apartamentul Beckham.
Bergman, domnule. Ingrid Bergman.
- Da. - Cu ce vă pot ajuta?
Mi-e puțin foame, ce-mi propuneți?
V-aș propune cereale cu conținut mare de amidon,
servite într-o mare de lapte.
Poftim?
Orez cu lapte.
Nu, mersi. N-aveți pâine cu susan și vită pe grătar într-o mare de cartofi prăjiți?
Ce să vezi?
Haide!
Asta da mâncare!
Bun mai e!
Sami, cum merge cu cupa? Ai plecat de-o săptămână.
Se aproprie derby-ul. Sună-mă cât mai repede!
Ești o fată grozavă.
Mă inspiri.
Da?
- Exagerezi. - Jur. Stai să mă uit la tine!
Da, pot să te pictez cu guașe.
Pot să te sculptez în lut, așa.
- Cum să nu! - Pe chestia aia.
Știi ce m-ar inspira cu adevărat?
Să vizitez Cartușeria cu tine.
Am înțeles. Nu te dai bătut.
Haide!
Îmi cer scuze, frate! N-am vrut.
Scuză-mă!
Calmează-te, tată!
Ușurel.
E ceva în neregulă, Carlito. Nu-mi place tipul.
Nu ești la serviciu, Evian. Nu fi paranoic!
Gândește-te la cele patru legăminte toltece!
Ascunde ceva, îți spun.
Ai auzit? A zis „stângul”.
Care-i porecla mea?
- Care? - „Stângaciul din Vest.”
- De ce? - Trag ca un cowboy.
Da, amice.
M-ai surprins și pe mine.
Ai coate în loc de picioare.
- De ce te uiți la mine? - Ce?
- De ce te uiți la mine? - Nu mă uit.
- Ce vrei? - O avea strabism. Nu se uita.
- Se uita. - Ba nu se uita.
Mai știți când Olympique a anulat Classico?
- Da. - Ce nebunii am făcut!
- Îi arătăm? - Nu.
- Ba da, băieți! - Nu...
Carlito, ce zici?
- Pe bune! - Nu.
- Hai! - Hai, face parte din familie.
- Carlito, arată-i, te rog! - Hai!
Ești pregătit?
Vezi mașina asta?
- Cum ți se pare? - Cum ți se pare?
E...
- E mică. - Și mai cum?
- Cum să mai fie?
E nașpa!
- Urâtă rău! - Urâtă!
- E urâtă! - Da.
Are artrită.
- Da, e urâtă. - Iar noi am urâțit-o și mai mult.
Ce i-ați mai făcut?
Am pus porumbei morți în ea!
Unsprezece porumbei morți în mașina aia!
Cel mai nasol a fost când s-a dus pe bancheta din spate.
Bine. Salut, băieți!
- Salut, șefu'! - Pa, Carlito!
- Porumbei adevărați? - Morți.
PREȘEDINTELE Sami? Cupa?
Mai am puțin. Vă anunț.
Trebuie să plec, dar vreau să știu ce ați făcut pe banchetă.
- Unde te duci? - Am o întâlnire.
- Bine. - Dar...
- Să-mi spuneți, da? - Nici gând!
- Care e problema ta? - Se uita la mine.
Erai cu spatele la el.
Exact. Și tot l-am văzut.
Ești ciudat.
E în regulă. Cupa e sigur în Cartușerie.
Bun, deci o ai?
Nu, trebuie să mă duc iar acolo.
Mâncați?
- Da? - Eu? Aș dori să beau ceva.
Bine, fiindcă se mănâncă alături.
Știu, mi-a spus colegul dv.
- Un pastis, vă rog. - N-avem.
Un lichior de mentă?
O halbă de bere la masa 12!
Frate, sunt într-un bar. Ciudați mai sunt parizienii!
Cum merge acasă?
No să te mint. Nu prea grozav. Am dat-o în bară.
Ce ai făcut?
Sofiane, ce ai făcut?
Nu sunt polițiști adevărați! E doar un joc. Mă întorc repede!
Sophie, sunt paste în frigider.
Thérèse merge la închisoare.
La închisoare? Glumești?
Doar n-a făcut trafic, nu?
- Mai rău. - Cum adică?
- Nu vrei să știi. - Ba da! A ucis pe cineva?
Și mai rău.
Nu pot să mă întorc înainte de Classico. Ocupă-te de cămin!
Ce nebunie!
CLASSICO Z - 5
Dacă parizienii nu ne luaseră cupa,
Sami era aici.
Am avea banii pentru cămin.
„Dacă nu ne-ar fi luat cupa.”
Condiționalul perfect. Clasa a șaptea.
Gura!
Bună, sunt Felipe.
Voiam să știu dacă vrei să ieșim la cină.
Dar fără să complicăm lucrurile, normal.
Tu ești ocupată probabil, dar eu nu sunt.
Așa că, dacă ai vrea...
Pa!
Deci?
Este vită sută la sută.
Vrei părerea mea?
Bucătarul folosește carne.
- Nu spune nimănui. - Bine.
De acord, e carne de soia.
- Tofu. - Mai taci!
De-abia am găsit o masă.
Cum ai reușit?
Le-am zis că am întâlnire cu cel mai frumos om din lume.
Dar mi-a tras țeapă, așa că am venit cu tine.
PREȘEDINTELE
- Îmi place fratele tău. - Da?
E foarte de treabă. E onest, integru...
Îmi place mult.
I-ai spus despre Cartușerie?
Încă nu.
Dar te place, ceea ce e foarte rar la el.
- Ca și tine. - Da?
Parcă ai fi o midie.
- O ce? - O midie.
O midie. Deci am auzit bine.
Stai lipită pe piatra ta
și te relaxezi.
Când te bagă în seamă o altă midie,
te retragi în cochilie.
Da, când te părăsește tatăl, tinzi să te închizi în cochilie.
- Nu l-ai cunoscut? - A încercat să ia legătura de curând.
Eu am vrut să vorbesc cu el, dar...
- Dar nu și fratele tău. - Nu.
Chiar te ocupi de un cămin de copii?
Ai ascultat ce-am spus?
Da, e un cămin
pentru copii cu probleme...
Știi că fructele astea nu sunt lychee?
Dar ce sunt?
Sunt coițe de motan.
Sunt Nicolas Palois, de la Revista Tofu.
Au fost probleme cu bucătăria în seara asta?
- Probleme? - Recunosc restaurantele bune.
- Dar în seara asta... - Ești bun!
Bucătarul e liber azi, l-a înlocuit soția mea. Bună!
Bună seara!
Un dezastru.
- N-o să te evaluez în seara asta. Mâine. - Mersi.
- Fac eu cinste. - Nu!
Insist!
- Nu se poate! - Nu, insist!
Mulțumesc.
La revedere! Să nu complicăm lucrurile.
Am petrecut o seară plăcută.
Frumoasă, fără complicații.
Plecăm, domnișoară? Fără să complicăm lucrurile?
Da, scuze.
Noapte bună, Felipe!
Room service!
Domnule?
Sunteți bine?
Ce...
Nu poate omul să aibă puțină intimitate?
Scuzați-mă, domnule, mă întorc mai târziu.
- Ce naiba... - Nu vă faceți griji.
Și eu sunt din Marsilia.
- Ești din Marsilia? - Cu sufletul.
Sunt din Puteaux.
Dar țin cu Olympique Marseille.
Ciudați mai sunteți voi, parizienii! Ce-ți place la marsiliezi?
„Sche.”
Ce vrei să spui?
Da, iubire
C-un Nardo gri RS4 Normal că nu m-au prins...
- SCH? - Exact.
Nu pot să cred! Bine, mersi.
- O zi bună, dle! - Da.
Chiar a zis „Sche”?
Chiar așa a zis? Frățică...
PIERRE Am o surpriză pentru tine!
Ne vedem peste o oră.
Da!
Olympique, iubire!
PREȘEDINTELE Deci? Ia zi!
Fac progrese!
La naiba...
Stai, oprește-te.
Știu care e faza, dar să rămânem prieteni.
Îmi placi, dar doar ca prieten. Te rog.
Tocmai m-am despărțit de cineva.
Ce tot îndrugi acolo? Ai ketchup aici.
- Ketchup? - Da.
- La naiba, credeam... - Să nu crezi!
Scuză-mă!
Ești nebun.
Dar să fie clar...
prefer să rămânem prieteni.
- Și eu. Te plac, dar ca prieten. - Bine.
- Prieteni? - Prieteni!
MÂNDRI DE CULORILE NOASTRE
Scuze!
- Sora ta mi-a spus de tatăl vostru. - Poftim?
Sora ta mi-a spus despre tatăl vostru.
Ce enervantă!
- La naiba! - Nu e treaba mea,
dar lasă o portiță,
altfel o să regreți.
Zici că nu e treaba ta, dar te bagi.
M-am băgat.
Fiindcă eu n-am avut șansa asta.
- Nu mai e. - Unde e?
- Undeva acolo sus. - Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Dar tata n-a fost băiat bun.
A lăsat-o pe mama să se descurce singură atâția ani.
A plecat ani buni. Acum s-a întors de parcă nu s-ar fi întâmplat nimic.
Poate că regretă.
Poate. Nu știu...
Nu-mi pasă.
Eu nici nu-mi mai amintesc chipul tatălui meu.
Câți ani aveai?
Șase.
Am doar niște poze.
Sună-l.
Mai vrei să mergi la Cartușerie?
- Glumești! - Mă duc să iau bannerul pentru meci.
Da!
Bine!
Da!
CLASSICO Z - 2
Mă bucur că te duce la Cartușerie.
- De-abia aștept! - Te cred.
- Când vă duceți? - Mâine.
- Chiar înainte de Classico. - Tare! Mă bucur.
Datorită ție.
Stai, trebuie să-ți spun ceva.
N-am fost complet sincer.
Serios?
- De fapt, Felipe e... - Sami!
- Ce faci...
Scuze, acum am ieșit de la lucru.
De ce îți spune Sami?
E diminutivul de la Felipe.
- Sami e diminutivul de la Felipe? - Da.
Eu mă numesc Kevin, dar mi se spune Jeff.
- E același lucru. - Ne scuzi un minut?
Ne vedem la hotel. Vin în două minute.
Vine repede.
Ce faci?
Treabă. Am fost transferat la Paris.
Bine, dar nu poți sta aici.
- Bună! - Bună seara, dră Lisa.
Și tu ce faci la Paris?
Ce ai, ești nebun? Termină! Sunt în misiune pentru club.
Strici totul.
Tipii din Marsilia sunt ciudați.
Și domnul e marsiliez?
Cum adică?
- Văd că ești bine. - Da, sunt bine.
- Și iubita? - Mai încet!
În palatul tău. Ai gusturi.
- E îmbrăcată ca un pinguin. - Taci!
Ai câștigat la loterie sau ce?
Exact. Asta e!
- Te sun eu. Vorbim și cu ceilalți. - Sună-mă!
Nu-mi răspunzi de două săptămâni. Du-te la pinguinul tău!
Hai, pinguin!
Ce înseamnă asta, Sami?
- Ciudat, mi-ai zis „Sami”. - Foarte ciudat.
Cine ești?
- E o poreclă. - Nu sunt proastă. Ești din Marsilia?
Ce cauți la PSG?
Bine, sunt Sami din Marsilia.
La naiba! Stai, o să mă concedieze clubul.
Unde e adevăratul Felipe?
- Cu Blaise. - Cine e ăla?
Un prieten pictor.
Drace, o să fiu concediată.
Pot să-ți explic. Avea nevoie de inspirație.
- Se întoarce, stai liniștită! - Poftim?
Mă minți de două săptămâni, adevăratul Felipe a dispărut
și tu-mi spui să stau liniștită?
- Îți explic. - Nu trebuie. Nu vreau să vorbesc cu tine.
N-am avut de ales.
Majestate!
- Ce onoare să vă primesc în... - Termină cu tâmpeniile!
Ești bine?
Da, sunt bine, Jeff. E perfect.
Lisa a aflat tot. Thérèse e la închisoare. O să-nchidă căminul, dar eu sunt bine.
Ce zi de tot rahatul!
Thérèse a făcut ceva grav?
- Sofiane nu vrea să-mi spună. - A ucis pe cineva?
- Mai rău. - Au transferat-o la Paris?
La dracu', au mutat-o la Paris!
Cum o să-i plătesc cufărul Louis Vuitton?
- Ăla zici? - Da.
E contrafăcut. Se vede de la o poștă.
„LF”? Ăla e Louis „Fuitton”.
Vuitton nu se scrie cu „F”?
Sigur nu vrei să mănânci ceva?
Nu, nu mi-e foame.
- Ai ceva energizant? - Da.
Cacao cu lapte Poulain, Benco, Nesquik.
N-ai un energizant adevărat?
- Am ce-ți trebuie. - Bun.
Cacao Van Houten!
E super tare! Fără zahăr.
Te dă pe spate.
Stai liniștit, o să-i treacă.
Nu cred. N-o să mă ierte niciodată.
Cupele nu se înfurie.
Vorbești serios acum? Încep să-mi fac griji.
- Vorbeam de Lisa. - A, nu! Lisa n-o să te ierte niciodată.
Sigur, e kaput.
Complet mort.
Muerto, mortas, las papitas.
PIERRE: Mă duc la Cartușerie dacă mai ai chef să vii.
- Nu te duce. E o capcană. - Cum adică?
I-a spus fratelui ei. El le-a spus prietenilor lui de la Paris Saint-Germain.
- O să-ți întindă o capcană. - Nu, o să mă duc să iau ce e al nostru.
Lasă-mă să-l chem pe Yo.
- Să facem echipă. - Nu chema pe nimeni!
Eu am început, eu termin. Nu chema pe nimeni!
Sigur e o capcană.
Sigur nu e o capcană.
Nu, nu e o capcană.
O să iasă bine.
Va fi bine. Foarte bine...
Felipe!
Grăbește-te!
Da.
CLASSICO Z - 1
Bun-venit în bârlogul meu, prietene! Nu e belea?
Incredibil!
Incredibil? E minunat, nu?
Uite, avem parka lui Luis Fernandez!
- Nu se poate! - Ba se poate!
- Să-ți spun ceva! - Da.
În clipa asta, ești un microbist adevărat.
Mulțumesc, Pierre.
Și ia uite aici!
Sărutul lui Borelli.
E gazonul adevărat.
- Demențial! - Ronnie!
Sombreroul lui Ronaldinho!
- Da. - Pauleta! Vulturul Azorelor!
Era cât pe ce ca ei să joace împreună.
- Singurul regret al lui PSG. - Da, păcat.
Kombouaré, Casca de Aur!
În ultimul minut! Corner! Își amintesc toți!
- Pierre? - Da?
Pot să mă uit puțin singur, să mă pătrundă atmosfera?
Nu, nu pot, îmi pare rău.
- Înțeleg. - Stai liniștit, nu ratezi nimic.
Uite, Bernard Lama.
Bernard Lama!
Zis Pisica!
Nu o pisicuță! Nici pe departe!
De unde am asta? De la soră-mea.
Știi ceva de ea?
- De cine? - De soră-mea.
- Nu, de ce? - Nicio veste?
Nu.
Am auzit că are probleme la serviciu.
Eu nu...
Dar cred că se rezolvă.
E o tipă dură, puternică. O adevărată bretonă.
Nu e pariziană?
Nu, nimeni din Paris nu e parizian.
Da?
Ce de cupe aveți aici!
- Cine e? - Nu știu.
Cine e?
Felipe, prietene!
Cine ești? Cine e?
E...
E Piotr!
Un prieten din Budapesta. Nu vorbește franceza.
Ieși! De ce nu mi-ai zis?
Cred că m-a urmărit.
Hai, plecăm!
Dacă ne prinde Carlito, am pus-o.
- Haide! Plecăm. - Îmi pare rău!
Scuze!
Nume la tine?
Băieți, nu putem sta aici.
Nume la tine?
- Pierre. E în regulă. - Plecăm.
Pierre. Magnific. Mersi că ne primești aici.
Multă emoție. Eu, să fie aici.
Mama, fan Paris Saint-Germain.
Mama adoră Paris magic!
Mama mea legănat și visat să vină aici. Cartușerie.
- Nu-mi pasă. - Dar mama moartă.
Kaput. Accident mașină. Două gloanțe în spate.
Da...
Vis mama, terminat.
Nicio Cartușerie pentru mama.
Mama e moartă!
Îmi pare rău. Liniștește-te!
Mamă!
Te înțeleg. Și mama a făcut totul pentru mine.
Te înțeleg perfect.
Pierre, avut suflet bun.
- O nimica toată. - E posibil?
Lăsat pe mine un minut, să mă reculeg și să mă conectez cu mama?
- Aici? - Pentru Paris.
- Și PSG. - Pentru mama, kaput.
Te-a urmărit cineva?
Auzi? Du-te să verifici, stau eu cu ochii pe el.
Un minut.
Un minut, atât.
- Bine, atunci. - Bine.
Mulțumesc.
- Trebuie să găsim cupa. - Știu, mersi!
Nu e nimic aici!
Poate au scos-o ca să ne umilească la derby-ul Classico!
Ce e?
- Poate n-au luat parizienii cupa. - Cum așa?
O cupă se câștigă, nu se fură. La asta ne asemănăm cu toții.
Nu pot să cred cât ne asemănăm cu ei!
Exact, doar că n-au bleu.
- Toate bune? - Foarte frumos. Mama mea...
Nu se simte prea bine. Plecăm.
Bine. Mâine e derby-ul. Trebuie să ne odihnim.
O să-ți revii, Piotr.
Ce faceți, băieți?
CLASSICO
ZIUA CEA MARE
Hai, Paris!
Parisul e magic!
Aveai dreptate în legătură cu cupa.
Ce cupă?
- Cupa Ligii Campionilor? - Da.
Hai, Paris!
Cineva mi-a zis că au furat-o de la Olympique Marseille.
- La naiba, știam eu! - Da.
- Și vreți s-o scoateți acum? - Da.
Serios? Unde e?
- Ce? - Unde e cupa?
Ce cupă?
Aia de care vorbeai.
- Cupa Ligii Campionilor. - A Ligii?
Da, aia pe care ați furat-o.
A, da! E în Cartușerie.
Nu, am fost acolo. Nu e.
- Am fost acolo. - Uită-te mai bine!
Un tip de încredere mi-a zis că e în Cartușerie.
Sunt sigur că e acolo.
Imposibil, cine ți-a zis?
Auzi, ce crezi că e mai albastru?
Cerul sau marea?
Ăsta e PSG!
De ce miroși a pastis?
Paris! Paris!
Am o surpriză pentru tine.
Trebuie să-ți spun ceva despre Lisa.
Nu, vă privește.
Pe noi ne unește iubirea pentru PSG, nu Lisa.
- Tocmai de asta... - Urcă!
Sus!
Băieți, valoarea unui suporter nu se măsoară în ani.
Îl avem aici pe cel mai mare suporter al PSG-ului.
Ia-te după mine, frate!
Ia-te după mine!
Fă ca mine!
Ce faci? Haide! Așteptăm!
Hai...
Așteaptă lumea.
Mai repede!
Pot să-ți explic.
Ai face bine.
Normal că am vorbit cu soră-mea.
Mai ales când cineva o face să sufere. O să plătești, frate. O să plătești.
Chiar acum.
Începe să scandezi.
- Ce? - Începe să scandezi.
Cântă!
Haideți, copii ai...
Ce faci?
P...
Hai! Mai cu viață!
- A... - A...
Mai tare!
- R... - R...
Mai tare!
- I... - I...
S...
Paris!
Mai tare!
Paris!
Paris, S, G!
E de la Olympique! Pe el!
Fugi!
THÉRÈSE: Cămin închis. Copii despărțiți. Eu, la închisoare. Adu cupa acasă!
Salut, aici PSG. Lăsați un mesaj.
Pierre, sunt Sami.
Vino într-o oră la Cartușerie.
Voi recupera ce-mi aparține.
Stai, Pierre! Ce înseamnă asta? Ce faci?
Sami!
Suntem toți aici?
Asta e!
Dar e prea mult.
E greu să mergi pe chestia asta. De-aia poartă bocanci.
- Le-ai spus tuturor? - Suntem o familie.
Suntem 4.000, dar unii au greșit trenul.
- Nu-i nimic. - A venit și bătrânul.
N-am venit aici să ne batem.
- Am venit... - ... pentru prietenul nostru.
Să nu miște nimeni!
- Uite-i pe papagalii ăștia... - ... jegoșii ăștia de parizieni!
- Arătați... - ... ca niște mămăligi.
Croșeu de stânga.
Croșeu de dreapta.
Upercut.
Băieți, ce-am zis?
Venim, ne luăm cupa și ne cărăm.
- Ține! Îi caftesc pe rând. - Kiki, nu ne batem.
- Nu ne batem? - Nu, nu ne batem.
- Nu ne batem. - Piotr...
Eu futut mama ta, Piotr.
- În fața tuturor. - Cine e ăsta?
Tu nu futut mama nimănui. Tu puțulică mică.
De ce vorbesc cu accentul ăsta? Ai pus-o.
Semeni cu Harry Potter.
Tacă-ți fleanca! Tu semeni cu Jul bolnav.
Ați terminat?
- Pot să explic? - Nu-i ascultați tâmpeniile! Pe el!
- Nu mișcă nimeni. - Lasă-mă!
Și ăla seamănă cu Céline Dion!
Ce dracu' spui?
Ăla seamănă cu Céline Dion!
- Ce? Ea are părul lung. - Uită-te la fața lui!
- E leit Céline Dion! - Cine e păcăliciul ăsta?
- Zi că nu e așa. - Nu e.
Ești nebun? Mi s-a părut mereu că seamănă leit cu Céline Dion.
- Mai taci! - Uită-te ce față are...
Am avut un motiv bun ca să mint.
Vrem ce ne-a fost furat de la club.
De-aia m-am infiltrat printre voi.
Cupa aia este istoria noastră.
Este identitatea noastră.
Este steaua noastră.
Nu plecăm fără ea.
N-avem cupa voastră.
N-am avut-o niciodată.
Noi ne-am câștigat mereu trofeele.
Și o să-l câștigăm și pe ăsta.
Exact.
- Câștigați barosul ăsta! - Taci!
Și voi, pe al meu.
Taci și tu!
Nu, tu să taci!
Da, suntem rivali.
Dar n-am fost niciodată necinstiți.
Tu ai fost necinstit de la început.
- Cine-i asta? - Mariah Carey!
Nu mă bat cu fetele.
- Ai mințit și dai vina pe ei? Pe bune? - Pe bune?
- Te crezi mai bun decât ei? - Da?
Eu am avut încredere în tine și ți l-am prezentat pe fratele meu.
- Ca la Darty. - Taci! Nu mă concentrez.
Te-ai folosit de mine.
Iartă-mă, Lisa!
Ce palmă!
Cred că-i țiuie urechea...
Da, dle președinte.
Înțeleg.
Sunt dezamăgit, dar ce vreți?
Ați făcut tot ce-ați putut pentru copii.
Da...
O să le spun.
Mulțumesc pentru tot.
Nu e așa de grav.
E super aici. Toți sunt de treabă.
Și colega de celulă?
Îmi face patul.
Și îmi păstrează un loc la cantină.
E foarte drăguță pentru o recidivistă.
Nu știu de ce,
dar cred că le e frică tuturor de mine.
Tu ai făcut-o?
Da.
E bine să ai relații.
Voi ce mai faceți, copii?
Sunteți bine la familiile adoptive?
Da, sunt de treabă.
Dar suntem despărțiți.
Eu mănânc zilnic pizza și cartofi prăjiți.
Nu pot să cred!
O viață sănătoasă începe cu o dietă perfect echilibrată.
- Mi-e dor chiar și de el. - Nu.
Îmi pare nespus de rău că ați fost despărțiți, copii.
- Nespus. - Nu, Thérèse.
Dacă aș fi recuperat cupa, am fi salvat căminul.
- Nu e vina ta. - Nu...
- N-ar fi trebuit s-o facem. - Nu e vina nimănui, da?
N-am reușit.
- Dar am încercat. - Da.
Și n-am reușit.
Mergeți, s-a încheiat slujba.
Îmbrățișare de grup?
- Da! - Îmbrățișare de grup.
Hai, mai repede!
Ușor de zis. Tu nu cari nicio cutie.
Cine ți-a zis? Am cărat toată ziua.
Louise, cutia nu urcă singură în mașină.
Gata?
Ușurel, are ecran ultra HD 8K.
Nu!
Ce s-a întâmplat?
Parizienii au venit în Marsilia.
- Vor să vândă cupa în seara asta. - Ce? Parizienii sunt aici?
„Cu cât...”
- Cu cât o vând? - 800.000!
Se duc la InterContinental, lângă Portul Vechi.
Ce dracu' înseamnă asta?
Cine sunteți?
Eu?
Adevăratul deținător al cupei Ligii Campionilor.
Ce tot îndrugă?
Mai bine o punem în portbagaj.
- Să n-o vadă Sami. - Mâine venim și facem poze.
Salvăm căminul și ducem cupa înapoi luni, la prima oră.
Super!
După calculele mele, o să ne mai rămână și niște bani.
Ne luăm cadouri.
Mai taci!
- Enervant! - Taci!
Ești enervant, știi?
Vezi tu...
Trebuie să fii mereu cu ochii în patru, să iei măsuri de precauție,
altfel o încurci.
Așa.
Cu asta o să scăpăm de ei
cel mai repede.
Și n-o să știe nimeni că am fost noi.
Taci!
S-a dus s-o ia singur.
Dați-i ce e în valiză!
Adică, dați-mi mie.
Taci!
Sună a gol.
E din aluat de modelaj.
Nu, nu e adevărat. Jur.
În primul rând, aluatul de modelaj e alb, aia e gri.
Aluatul de modelaj e gros, cu asperități...
Se vede clar că nu e din aluat, nu-i așa?
Este absolut greșit, domnilor.
Pentru un aluat de modelaj,
se iau două cești de făină,
se amestecă într-un bol cu o ceașcă de apă caldă și o ceașcă de sare fină.
Se frământă totul pentru a obține un aluat moale.
Eu o am pe cea adevărată.
Nu mă credeți? Chemați un expert.
Bună ziua, domnilor!
Ce cauți aici? Tu ești expertul?
Nu vă așteptați să fiu eu, nu?
Dar avem nevoie de un expert adevărat.
Un nume mare. Șeful.
Boli pe linia porții, Marcel Desailly spre bara transversală și gol!
Boli înscrie!
Aș recunoaște-o ca pe maică-mea.
Mirosul. Atingerea.
Senzația.
Ascultați! Încă îi bate inima.
E frumoasă, e finuță
E o persoană drăguță...
E o capcană! Taci!
Nu-i vorbește nimeni așa domnului Basile Boli.
Asta e.
Scuze, m-am enervat. Acum sunt bine. Nu-l ofticați pe Kiki, Țăcănitul.
Ești mai bine?
- Mă duc să iau puțin aer. - Da, du-te!
V-am zis că e din aluat pentru modelaj.
Suna a gol când a ciocănit în el.
De unde ai știut că am eu cupa?
Thérèse a primit o scrisoare de la „Rentes & Shaton”.
Datorită micului nostru geniu,
ne-am prins.
Probabil sunteți surprinsă că vorbesc franceza.
Da, îmi plac anagramele.
Am auzit că proprietarul o să dărâme tot, ca să facă o parcare.
De ce te-aș ajuta? M-ai mințit, m-ai trădat și mi-ai făcut sora să sufere.
Fiindcă ne asemănăm. Ne-am împrietenit.
Tu ești din Paris, eu, din Marsilia. Nu doar fotbalul ne leagă.
Ai face același lucru în locul meu.
Pierre?
Unde e cupa?
O are proprietarul căminului. Dar am un plan.
De-acum încolo, nu-ți mai datorează nimic. Și să nu te mai văd în Marsilia!
Alo, tată?
Sunt în Marsilia. Vin mâine.
Ne-a fost dor de tine.
Bine te-ai întors acasă!
- Vorbeam cu ea. - Da.
Și tu, Sami.
Mă bucur că te-ai întors la noi.
Mulțumesc, dle președinte, dar...
- Ar trebui să-mi întind aripile. - Să-ți întinzi aripile?
- Și să-mi iau zborul. - Să-ți iei zborul? Ce tot îndrugi?
Asta e casa ta.
Da, dar trebuie să mă ocup de cămin.
Să te ocupi de cămin...
Nu știu dacă îi vor da drumul lui Thérèse.
- Nu, nu știm. - Da.
Ai văzut un pachet de cărți?
Un pachet de cărți? Răspunde-mi!
Termină, dacă sună, mă bagă iar la zdup!
Nu pot să cred! Șterge-o!
Ce bine arată fursecurile!
Ai făcut progrese. Fantastic!
- Sper să-mi găsiți jocul Uno! Serios! - N-am fost eu.
Țin mult la jocul ăla.
Deci căminul n-a fost o minciună?
Lisa, ce cauți aici?
Fratele meu mi-a zis totul.
O luăm de la capăt?
Bine. Locuiesc aici.
Într-un cămin de copii. La Castellane, în Marsilia.
N-am plecat din Marsilia. Mă rog, doar o dată.
Ca să mă duc la Paris.
Și cred că m-am îndrăgostit.
Și am exact 26,45 de euro în cont.
Și tu cine ești?
Sunt Lisa. Lucrez pentru PSG.
N-am mai cunoscut pe nimeni din Marsilia.
Ador orașul meu și ador sinceritatea.
Deși 26,45 de euro nu sună grozav.
Dar mă bucur să te cunosc.
Și eu.
Ce frumoși sunteți! Cât mă bucur!
- Tu ești Lisa? - Da.
- Mă bucur să te cunosc. - Și eu.
- Și unde o să stați? - Cum adică?
Îți iau dormitorul, pentru că mai vin niște copii.
Ce drăguță ești!
PSG a zis că nu se descurcă fără mine.
Așa că nu știu...
- Să vin eu la Paris? - Nu știu.
Ar trebui să părăsesc căminul și Marsilia.
Mă au pe mine aici.
- Hai să jucăm! - Bine.
Boulogne, Lille,
Brest, Saint-Étienne,
Toulon, OM, PSG.
Îmbrățișează-mă!
Dacă ghicesc, rămâi tu în Marsilia?
N-o să ghicești niciodată.
Ai zis OM și PSG?
Fă-ți bagajele!
Hai! Da!
Fără șampanie, nu-i petrecere!
Subtitrarea: Aurelia Costache
Redactor Anca Tach