NICOLAE CEAUSESCU PARANCSÁRA A KOMMUNISTA ROMÁNIA HATÓSÁGAI
Downloaded from YTS.MX
TERVET DOLGOZTAK KI A TERMÉSZETES SZAPORULAT NÖVELÉSÉRE.
1966-BAN A 770-ES RENDELETTEL TELJESEN BETILTOTTÁK AZ ABORTUSZT.
Official YIFY movies site: YTS.MX
1986 - AZ ELVESZETT ÉV
A ROMÁN KOMMUNISTA PÁRT
POLITIKAI VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁGI ÜLÉSÉNEK LEIRATA 1986. MÁJUS 1-JÉRŐL:
NICOLAE CEAUSESCU: "ELVTÁRSAK! AZÉRT HÍVTAM ÖSSZE AZ ÜLÉST,"
"MERT MEGHIBÁSODOTT A SZOVJET CSERNOBILI ATOMERŐMŰ."
"MA ÉJSZAKÁTÓL A HELYZET ROSSZRA FORDULT ORSZÁGUNKBAN."
"A SZÉLIRÁNY MEGVÁLTOZOTT, A MÉRT SUGÁRZÁS TÖBB HELYEN IS NŐTT."
ION URSU ELVTÁRS:
"ÁPRILIS 30-RÓL MÁJUS 1-RE ÉJFÉLKOR"
"A RADIOAKTIVITÁST MÉRŐ ÁLLOMÁSOK KÖZÖLTÉK,"
"HOGY JELENTŐSEN MEGNŐTT A MÉRT BÉTA-SUGÁRZÁS MÉRTÉKE."
"IASIBAN 54 581 PIKOCURIE/M2/NAP, SUCEAVÁN 20 467 PIKOCURIE/M2/NAP,"
"MAROSVÁSÁRHELYEN PEDIG 11 461 PIKOCURIE/M2/NAP ÉRTÉKEKET MÉRTEK."
"EZEK A TALAJ SZINTJÉN MÉRT ÉRTÉKEK."
Tanító elvtársnő!
Tanító elvtársnő! Várjon!
Mi az, Vasile bácsi? Van valami baj?
Nem, dehogy. Mi lenne?
A doktor elvtársnő maguknál van?
Nem. Bement a kicsikkel a faluba a fejadagért.
- Az jó. - Én megyek.
Hová megy? Várjon csak! El akarok mondani valamit.
Hallgassa meg, mit hallottam! Jöjjön közelebb!
A Szabad Európában bemondták, hogy a csernobili robbanás miatt
leesik az emberek húsa, megváltozik a szemük színe,
és a gyerekek kéz és láb nélkül születnek.
Ez rosszabb, mint a háború!
Vasile bácsi, ez egy butaság, amit a szovjetek találtak ki!
De asszonyom! Bukarestben a katonák álarcban vonultak az utcára.
Nem tudom, mit mondjak.
Isten segítsen!
Ceau-ról mondtak valamit?
Dehogy! Azt hiszi, Gorbacsov beszél Ceau-val?
Szerencsénk, hogy a sugárzás eljutott nyugatra,
különben ki tudja, mit lett volna velünk?
- És mit mondtak? - Hogy óriási a katasztrófa.
Csernobilban a láthatatlan ellenség, a sugárzás miatt
több száz szovjet katona halt meg,
akiket tüzet oltani küldtek.
A környéken lakókat csak 3-4 nap múlva költöztették el.
- Mi gyulladt ki? - Egy reaktor.
A négyes, azt mondják.
- A sugárzás hozzánk is elért? - Persze, de mi nem tudjuk.
A ruszkik megmérgeznek! Élve meggyilkolnak!
- Bizony. - Vasile bácsi!
- Volt a háborúban, ugye? - Persze.
- Legyen őszinte! - Igen?
Ez tényleg rosszabb?
Asszonyom! A háborúban ha robban, lefekszel.
De itt a levegő mérgez meg, amit belélegzünk!
Megöl! A föld alá kerülünk, én mondom!
Gorbacsov mondott nekik valamit?
Még nem mondott semmit, de muszáj lesz,
mert a világ milíciái tudnak valamit,
csak éppen nem tudnak mindent. Muszáj lesz beszélnie.
Figyeljen!
Adna egy kis mézet?
Már nincsen, asszonyom! Minden méhem meghalt, megmérgezték őket.
És ha lenne is, nem adnám oda.
Igen. Maga mondta, hogy a méheknek két-három feje volt.
Igen, a felhő miatt! Nem látja a felhőket?
Meg sem tudjuk különböztetni a jó felhőket a sugárzóktól.
Menjen haza! Ne maradjon kint,
mert a sugárfelhőktől össze fog zavarodni.
- Szóval igaz. - Igaz.
- Ha nyugaton azt mondják. - Azt mondják, bizony.
- Tejet hord még? - Nem, eladtam a tehenet.
Még a polgármester sem vett tejet, azt mondta, savanyú.
Ja, és még valami. Amikor hazaért, vetkőzzön le, és gyújtsa fel a ruháit!
Tele vannak sugárzással! Már reggel óta ebben van.
- Menjen, siessen! Vetkőzzön le! - Megyek.
- Viszontlátásra! Meg ne csússzon! - Megyek.
Mi ütött ebbe a féleszűbe?
- Mondta, hogy mérgezett a tej! - Azt hittem, meg akarod inni.
Anyu!
Hülye! Mondtam, hogy a párttól tudom, hogy minden mérgező.
Erre ruhákat mosol?
A Szabad Európa szerint a ruhákban marad a sugárzás.
Ki kellett mosnom!
És amennyi eszed van, kint hagytad! És beszélj halkabban,
mert meghallanak a szomszédok! Mikor hallgattad a Szabad Európát?
Hagyjuk, mama! Küldtek a gyárból egy jó öntöttvas kádat,
de a fiad nem volt képes beszerelni.
Ne tereld el a szó! Ehhez értesz. Mikor hallgattad?
Így nevelted, hogy ne csináljon semmit itthon.
Én bezzeg reggeltől estig mindenkit kiszolgálok!
Bár legalább megfürödhetnék!
Tudod jól, mennyit dolgoztam ezért az állásért!
Tudod. És ott volt a két gyereked meg az a bolond anyád,
én meg eltartottalak titeket.
Persze, mert az a te fizetésed!
Nem is tudom, mit csinál azon a hajón.
- Isten tudja. - Ne beszélj mellé!
Én csináltam belőled tiszteletreméltó elvtársnőt.
- Különben részeges szajha lennél. - Nagymama! Mi az a Szabad Európa?
Mit mondtam én neked annyiszor, Ana?
Amiről mi beszélünk, az titok.
És mi az a titok?
A titok az...
- Na? - Amit a milícia nem tudhat meg.
- De anyu nem a milícia. - Hallgass!
- Pont olyan vagy, mint anyád. - A szomszédok szerint rád hasonlít.
Még Vasile bácsi is azt mondta, aki állítólag nem hisz semmiben.
- Ezt ő mondta. - Még hogy nem hisz semmiben!
Nyomás a házba! Azonnal!
Így kell! Tanítsd meg őket, mama! Magyarázd el, mi az a Szabad Európa!
Fogd már be a szádat! Le fogsz csukatni! Nyomás a házba!
Fel az ágyra!
Az országunk még sosem volt ilyen egységes,
tetteiben és küldetésében egyaránt bátor.
Rendíthetetlenül kiállunk a forradalom mellett,
dicsőségesen haladunk az örök kommunizmus felé.
Országunk élén az egység kovácsa, a géniusz áll,
akiben örökké hiszünk,
és aki otthont ad az évezred végén, Ceausescu, az Ember...
Anyu!
- Hozz egy kis vizet! - Csak szóda van.
Hozz az előszobából!
Mindjárt magához tér. Gyerünk!
Gyere csak!
Fel az ágyra! Így, ni!
A mindenit, de nehéz!
Dőlj hátra, hogy feljebb emelhesselek!
Add ide azt a párnát!
Gabriel! Hozz egy párnát a másik szobából a lába alá!
Igen...
Leesett a vérnyomásod, de ez normális.
Ülj fel!
Gyere!
Menjetek ki!
Csak rosszul lettem.
Ana Maria!
Hozz anyunak egy rongyot és egy tálat!
Én nem csinálok ilyet.
Küldd haza Ionelát!
Nemsokára besötétedik.
Anyu! Éhes vagyok.
Főzök puliszkát. Virslit kérsz?
Én is ennék valamit.
El fogsz hízni, és kinövöd az egyenruhát.
Majd sütőasszony leszel a TSz-ben.
Hagyd békén! Még gyerek.
- Mit főzzön neked anyu? - Nem kérek semmit.
Tömd csak meg!
Gyúrjad bele!
Jövőre ő lesz a legkövérebb a felvonuláson.
- Nem látod, mekkora lett a combja? - De mama!
Aztán a faluban és a pártban azt mondják:
"Milyen kövérek az elvtársnő gyerekei!"
"Nem is csoda, ha nyugati étellel tömi őket."
Mi ütött beléd?
Nem látod, hogy csont és bőr szegény?
Menjetek csak ki! Nyomás!
Te hülye tyúk! Ha nem szabadulsz meg a gyerektől, szégyent hozol ránk!
Térj már észhez!
Tegnap egy nő bejött a rendelőbe a gyerekével,
akinek fekete volt a tejfoga.
Egy másiké halva született.
És amikor kijöttek a sugárzást kutató parancsnokságtól,
erős sugárzást mértek ott, ahová a magzatot temették.
Igen...
Ha ilyen vészes, a milícia és Ceau miért nem csinál semmit?
Csak rám akarsz ijeszteni.
Szégyelled, hogy a koromban gyereket szülök.
És aggódtok, hogy mit szólnak a faluban.
Egész életetekben ez számított.
Hogy mit szólnak a faluban.
Nem a milícia és nem a párt.
A faluban mit szólnak.
Hoztam még jódtablettát.
Már megint túl keveset küldtek.
Reggel adj a gyerekeknek, és te is vegyél be!
Hol tartottad a puliszkalisztet?
A kamrában.
Még nagyobb bajba kerülök, ha elvetetem.
Holnap vizsgálatra megyek.
Kitöltöttem a vizsgálati lapot.
És csak hogy tudd, Yannis tud róla, és ő is akarja a gyereket.
Na persze, te liba!
Már hetek óta erről beszélünk.
Nem gond. Majd elfelejti, mire hazaér.
Egy gyerekről van szó!
Nem akarom.
Nem akarom, és kész.
Te Irina!
Hallgass rám! Én már sokat láttam az életem során.
Mit fognak szólni, ha a hadsereg napján a felvonulásra
kimész két szép szál gyerekkel, és a karjaidban egy bénával?
Mit szól majd az igazgató elvtársnő? Én lepecsételtem neked
hónapokon át, hogy nem vagy terhes.
Több száz kilométerre vagyunk a robbanástól.
Szerinted tényleg...
Már megint arra kényszerítesz, hogy lefizessem a milíciát.
Azt hiszed, egyedül te csinálsz ilyet a világon?
Akkor inkább kockáztassuk a börtönt?
A lelkiismeretem nem hagyja.
Mi az a lelkiismeret?
A papok már megint hülyeségekkel tömték a fejedet?
Én orvos vagyok, és melletted állok...
Te nem kötőtűt szúrsz be magadnak, mint mások,
és nem is a szekrényről ugrasz le.
Most érkezik.
Hagyd azt a rohadt kaput, és gyere már!
De elvtársnő! Nem akar becsukódni. Rég nem zsírozták be.
Most akarod bezsírozni? Gyere már!
Ana Maria! Nyisd ki!
Ana Maria! Ha nem nyitod ki, elmondom anyádéknak, mit csináltál.
Nem csináltam semmit!
Tudod jól, mit rejtettél az ágyam alá.
- Kinyitom. - Ne!
Hagyd csak!
Küldd haza!
Ana Maria! Nyisd már ki!
- Ne, Ana! Várj! - Hagyj békén, anyu!
Azt akarod, hogy mindenki rajtad röhögjön? Nyisd ki!
Mi történt, kicsikém?
Bármi is volt, anyu nem ver meg és nem szid meg.
Hallgass anyura!
A fene egye meg a hülye gyerekét! Nyisd már ki!
Elvtársnő, én megyek. Mit gondolnak a szomszédok?
A milícia kíváncsiskodni fog.
Itt maradsz, vagy én adlak át nekik!
A saját kezemmel zárlak be! Maradsz!
Látod, anyu? Őt is beárulja! Mit csináljak?
Nyisd ki! Nyisd ki, ha mondom!
Elég volt, nagymama! Elég!
Te fogd be a szádat!
- Gyere velem! - Fogd be!
Ne nyúlj még egyszer a fiamhoz!
Ezért nem adott Isten neked gyereket.
- Megmondom, mit csinált a lányod. - Ne! Kérlek, mama!
- Így nevelted! - Ne, kérlek!
Megígérted, hogy nem árulod el!
A hülyének megjött, és nem szólt senkinek.
Olyan szerencsétlennek nevelted,
hogy az ágyam alatt megtaláltam néhány véres zokniját.
Ana Maria!
A lányok minden hónapban véreznek.
Ez nem szégyen, kicsikém!
Édesem!
Mi az, kicsim?
Ez normális, drágám!
Semmi baj!
Kezdesz nővé érni.
Semmi baj, kicsim!
Én mikor leszek férfi?
Te már az vagy. Az én férfiúm vagy.
Mondtam, hogy tartsa titokban, de a nagyi mindig elárul.
- Semmi baj. - Apu mit fog szólni?
Édesem, semmi baj! Örülni fog!
A gyönyörű kislánya elkezdett nővé érni.
Semmi baj, ne sírj!
Mostantól még jobban fog vigyázni rád.
Nekem mit kell még csinálnom?
Vigyáznod kell rám.
Hiányzik apu.
Menj csak! Nehogy téged is bántson!
Hozz pokrócot az ablakra!
Az utcáról mindent látni ezen a függönyön át.
Szeget és kalapácsot!
Segíts neki!
Mi újság a sugárzásról?
Mert a hírekben nem mondtak semmit.
Ma elkéstem.
A doktor elvtársnő sem tudta, most szólnak neki.
Ma elküldtem egy újszülöttet a mentővel
a bukaresti Budimex kórházba.
A mindenit!
Andronache elvtársnő szült?
Igen, 10:40-kor.
Egy fiút szült, csontrendszeri elváltozása volt.
A mellkasa így kiállt.
Úgy sajnálom azt a nőt.
Ne aggódj, elvtársnő! Még fiatal, csinál másikat.
Sok ilyen eset volt?
Az ezredes elvtárs azt mondta, még összeszedtek párat.
Moldvából, Bukovinából, Tulceából...
De nem tudják, pontosan hányat.
Milyen elváltozásról is volt szó?
Hogy is mondjam?
Hogy a tanító elvtársnő is megértse.
Egy szörnyeteg volt! Adja az ég, hogy sose lásson ilyet!
Egy három lábujjú gyerek,
ekkora fejjel, ennyire kiálló mellkassal.
Egy szörnyeteg! Szinte elejtettem, amikor kivettem.
És Andronache elvtárs mit szólt?
Mit szólhatott volna?
Alig jött ki a méhlepény, meg is verte az asszonyt,
pedig csupa vér volt.
Hát aztán az ő beosztásában... Micsoda szégyen!
Rémes!
Hát...
Bukarestből jött megnézni a gyereket, mert oda helyezték,
és amikor ideért, a gyereket...
Elküldték vizsgálatokra.
Kész katasztrófa! Nem is akarok rá gondolni.
- Kimosom a tálat. - Eszedbe ne jusson! Ilyenkor?
Amúgy is abba dobjuk bele.
Elvtársnő!
Vissza kell mennem a rendelőbe.
Ott felejtettél valamit?
Az érzéstelenítőt.
Miért, van még?
Majd megcsinálod anélkül.
Nem fogja kibírni.
Ne aggódj! Öreg tyúk, kibírja.
Gyerünk!
Gyere, Irina! Ne félj, nem a világvége!
Egy kicsit fáj, és kész. Utána megköszönöd, hogy megúsztad.
Gyere!
Mássz fel!
Úgy!
Jó.
Hányadik hónapban vagy?
Harmadik, negyedik vagy ötödik. Már nem tudom.
Harmadik! Harmadikat mondtál?
Már a negyedik is elmúlt.
Határeset, de megoldható.
Siess! Dolgom van otthon.
A negyedikben vagyok.
A negyedikben.
Elvtársnő, én nem akarok ölni!
Megölöm a babát, de vele együtt őt is.
Nem mondta, hogy ilyen előrehaladott. Majdnem az ötödik hónapban van!
Te hülye liba! Kiszeded, ha azt mondtam!
Ha a hetedikben van is!
Elvtársnő, mindketten börtönbe kerülünk!
Nem érted, hogy azonnal szedd ki? De azonnal!
Elvtársnő! Megölöm a gyerekkel együtt! Két gyerek anya nélkül marad!
Te hülye!
Hogy a fiam úgy járjon, mint Andronache?
Akkor inkább börtönbe megyek, értetted?
Dögöljön meg, ha ennyi esze van, hogy 40 évesen gyereket akart!
Doktor elvtársnő, kérem! Inkább adjon át a milíciának,
de ne kényszerítsen erre!
Most szedd ki, ha mondom!
- Elvtársnő! Majdnem az ötödik... - Fogd be a szád!
- Elvtársnő! - Befogod, ha mondom!
Menjetek haza innen! Dögölj meg kínok között!
Ne is tudj megdögölni soha! Tűnés innen, disznók!
Gyilkosok!
Tönkretetted a fiatalságomat!
Tönkretetted az életemet, te állat!
Ionela, gyere ide!
Tessék!
Töltsd magadnak egy pohár pálinkát!
Gyerünk!
Miért kínzol ennyit, mama?
Mit ártottam én neked?
Irina!
Kislányom!
Édes kislányom!
Sosem szerettél, mama! Soha!
Nem értem, miért utálsz ennyire.
Tudod, hogy a javadat akarom.
Ez a gyerek nem jó nektek.
Te beléptél egy bizonyos korba, Yannis nemsokára nyugdíjba megy,
és te még csecsemőt akarsz?
És ott vannak ezek az esetek is...
Ebben a doktor elvtársnőnek igaza van.
Az átkozott sugárzások óta kész kínszenvedés gyereket vállalni.
Engem miért nem ért meg senki?
A mi gyerekünk nem lesz szörnyeteg.
A mi gyerekünk egészséges lesz.
És vigyázni fogunk rá. Yannis is akarja a gyereket, mama!
Yannis nincs itt. Ő a tengeren van, ott máshogy mennek a dolgok.
Más a természet, a felhők is. Mi itt élünk az oroszok mellett.
Lesz, ami lesz! Vigyázni fogunk rá.
Ostoba vagy. Azt hiszed, felnevelhetsz egy bénát?
Én öregasszony vagyok.
Yannis félévente jön haza két hétre.
Hogy tudnál gondozni egy bénát?
De ő nem lesz olyan.
Ő nem lesz olyan.
Irina, kicsikém!
Mondok én neked valamit.
Nekem is volt abortuszom.
Persze fiatalabb koromban.
Rögtön azután, hogy Yannis apja meghalt.
Hogy vállalhattam volna egyedül gyereket?
Egyedül neveljek fel kettőt?
Úgyhogy kiszedettem.
Nene tudja?
Nem.
Senki sem tudja, csak a házsártos anyósom,
aki nem hívott orvost.
Öt napig véreztem, de nem hívott orvost.
Aztán hozott egy állatorvost.
Ő mentett meg.
Valami lónak való antibiotikumot adott.
Öt napig senki sem tudott rólam.
Szegény Yannis az ajtóm előtt sírt.
Még kicsi volt, nem értette.
Én nem akarok ilyet csinálni.
Nem bírok.
Én nem vagyok olyan, mint te.
De igen. Pont olyan vagy, mint én.
Erős vagy, szép és okos.
Jobb anyukája vagy Gabrielnek, mint én voltam Yannisnak.
Nem is értem, miért panaszkodsz. Úgyis megszülöd.
Egy bénát fogsz felnevelni, már késő.
Mi van, elvtársnő?
Megjött a bátorságod az italtól?
Megcsinálod, ha mondom!
Tanító elvtársnő!
Ma hallottam a rádióban, hogy a Fekete-tengeren
elsüllyedt a Román Szocialista Köztársaság egyik hajója!
Ki ez?
- Vasile. - És mit akar?
Nem tudom. Menj, nézd meg!
Menj te, mert bajba kerülünk!
Menj már!
Félsz, Ionela?
Miért jöttél ide, ha félsz?
Asszonyom!
Igen, elvtárs? Mit szeretne?
Kenyeret. A tanító elvtársnő nincs itt?
- Mióta hallgatózol? - Hogyhogy?
- Tudja, hogy nem hallok... - Mióta hallgatózol?
Nem hallottam semmit, elvtársnő!
- Azóta nem hallok... - Ki vele!
Nem hallok semmit, mióta felrobbant mellettem...
Ne játszd a hülyét! Mondd már!
- Mit mondjak? Nem hallok. - Meghalt?
- Mondd el, hogy meghalt-e! - Ki halt volna meg?
Elsüllyedt, nem?
- Nyugodj meg! - Elsüllyedt, és te tudtad!
- Mit tudtam? - Nem hallottad, mit mondott?
Elsüllyedt egy hajó. Tudtad, ugye?
Nyugodj már meg! Ki süllyedt el?
Nem tudok semmit! Befelé!
- Vasile! Mondd el, mit tudsz! - Én csak annyit mondok...
A magány nem jó egy asszonynak. Jó, megyek.
Megyek, de tényleg nem jó.
- Imádkozom... - Irina!
Állj már félre!
Vasile! Áruld el!
- Csak azt mondták... - Tessék! Mondd el, mit tudsz!
- A Szabad Európában mondták. - Ajjaj!
- A rádióban, elvtársnő! - Mondd!
A Román Szocialista Köztársaság egy hajója elsüllyedt, ennyit tudok.
- De nem... - Mi van itt?
Mi lett a házamból? Vásárt szerveztél ide, anya?
Meghallanak a szomszédok!
Leszarom. Nem látod, hogy már mind itt vannak?
Mi ez? Régiségvásár?
Mi van itt? Mit keres ez a bicikli az udvar közepén?
- Mit keresel itt, Vasile? - Jöttem, mert egyedül voltam.
A gyerekek hol vannak?
Mi van itt? És az a kád? Ott hagytam, ott is maradt.
Ez hihetetlen. Nem is kapsz semmit.
Mondd csak, mit forralnak ezek? Mit akarnak?
Nem tudja, hogy nem hallok?
Tudom, persze. Ne félj, nem jut el a párthoz! Mit mondtak?
- Anya, állj félre! - Halkabban! Mit képzelsz, hol vagy?
- Állj félre! - Halkabban!
Állj félre, anya!
Vettél nekem egy házat a világ végén, és nem engedsz bemenni?
Állj félre, fehérnép! Azt akarod...
Te meg ma nem kapsz semmit. Eredj haza!
Igenis!
A kapu nincs bezsírozva, a kád ott maradt.
- Nyomás haza! - Megyek is.
Az istenit neki!
Kifelé!
Szedd a dolgaidat, és tűnj a házamból!
Kifelé, ha mondom! Menj már!
Bezárta a gyerekeket?
- Apu! - Apu!
Hazajöttél! Tudtam, hogy jössz.
- Legyőzted a tengert. - Le, az anyját!
Nézzük meg, mit hoztam!
Jók voltatok?
- Igen! - Igen!
Anya, maradj még! Beszélnünk kell.
Tessék, ez a tied!
Egy kisvonat.
A hercegnőnek pedig egy ruha...
- Menj, Ionela! - Köszi, apu!
Viszlát!
Csoki és egy kisvonat? Apu! Biztos mozdonyvezető leszek.
Apu! Nézd, milyen szép!
- Tetszik? - Igen.
Mihez kezd azzal a ruhával? Hová veszi fel?
Fogd be a szád!
- Vigyáztál a lányokra? - Olyan nehéz volt.
Ugye milyen nehéz?
Minden nap ezt csinálom.
Vigyázz anyura! Nagymama megint bántotta.
Hamarabb ideértem volna,
de megállítottak a határnál egy rutinellenőrzésre.
Hogy ne hozzuk be a sugárzást.
Butaság, ugye?
Ez az egész sugárzásos ügy.
Melyik határnál?
Foksánynál, Moldva és Havasalföld határán.
Hozz ételt!
És hozz egy pálinkás poharat!
Hoztam neked egy brosst Isztambulból.
Gondoltam, felveheted a keresztelőre, de...
Milyen szép!
Nem kellett volna valutát költened ezekre a nyugati marhaságokra.
Nem költöttem én semmit. Úgyis van elég valutád félretéve.
A rossz napokra.
Remélem, nem költötted el!
- Anyád tudja, mit csinál. - Tudja, hát.
Vegyél meg anyádnak mindent! Mindent, amit lehet!
Tudtad, hogy a fizetésemből és a fejadagból tartom el a kicsiket?
Alig értél haza, és máris csak anyuci!
Mi az?
Egyél!
Vagy nem úgy főzök, mint anyád?
Mikor főznék? Ma itt vagy, de aztán nem leszel!
Ezt a hideg moslékot edd meg te!
Ülj le, anya!
Ülj le! Az én házamban én parancsolok.
Ha a feleségem szerint ilyen ételt érdemlek,
ezt fogom megenni.
Fiú vagy lány volt?
- Fejezd be! - Így bánsz a férjeddel?
- Tűnj a házamból! - Figyelj!
Kifelé, vagy felképellek! Tűnj el innen, az istenit!
Kifelé! Vidd a gyerekeket is!
Kifelé!
Gyerekek! Gyertek ide apuhoz!
Apu fáradt, aludnia kell.
De reggel labdázunk, és csokit és fagyit eszünk, jó?
- Csokit és fagyit? - Vigyázz anyura! Ne hagyd magára!
Inkább mutassátok meg neki az ellenőrzőtöket!
Nagymamának igaza van.
A sugárfelhő óta ő érdemelné meg mindezt.
Tessék! Ezt vidd el!
Besötétedett.
Ne beszélj így a nagymamáddal! Igaza van a jegyeitekkel kapcsolatban.
Nyomás!
Gyertek! Jól van.
Mi a franc?
A szél megint elmozdította az antennát.
Mit csinálsz? Szállj le!
Veled beszélek! Szállj le, mert leesel!
Nem hallod, amit mondok?
Szállj le, ha mondom!
Állj félre! Elintézem.
Állj félre! Elintézem...
- Állj félre! Elintézem. - Egyedül is megoldom.
Ki a franc tette fel oda?
Vasile, anya vagy te? Ki a franc volt?
Nem megmondtam, hogy ne...
Hadd nézzem!
Semmi baja.
Megcsókolhatom a kezed?
Hagyj békén! Késő van.
Tényleg? Mondtad volna 20 éve!
Ha akkor szólsz, még meggondolom, de most...
- Mi az? - Hagyj már békén!
Mi volt? Mi volt, te hülye szuka? Fiú vagy lány?
Mi volt, az anyád istenit? Elvetettél egy ártatlan gyereket!
Te hülye szuka! Az érdekel, mint szólnak mások és anyám.
Saját gondolataid nincsenek.
Gyilkos vagy.
Hülye szuka.
Irina! Hol vannak a huzalok a biztosítékhoz?
Ne foglalkozz vele!
Lekapcsolták az áramot.
Tessék?
Holnapig nincs villany.
Nálatok a tengeren van villany?
Van.
És Isztambulban...
Milyen ott?
Olyan, mint...
a képeslapokon? Színes és fényes?
Olyan szép, mint a képeslapokon. Tele van fénnyel.
Mintha az emberek is mások lennének.
Gyorsabban gondolkodnak, gyorsabban járnak.
Mesélj még!
Mesélj még Isztambulról!
Az utcákon magas pálmafák...
Mindenhol narancsillat...
És körös-körül csak a tenger.
Bocsáss meg!
Bocsáss meg, kérlek!
Megbocsátok.
Nézd meg Vasilét!
Alig értél haza, és máris úrként viselkedik.
- Tudod, mit szokott mondani? - Nem.
Azt mondja...
Ez az Isten, akiben egyikőtök sem hisz,
megvéd.
És a mi udvarunkon nincs sugárzás.
Ezt mondja?
Igen.
És te hiszel neki?
Igen, hiszek.
Miért ne hinnék?
Nagyon szeret téged.
Azt mondja, a tengeren olyan vagy, mint egy remete.
Hogy sokkal közelebb vagy Istenhez, mint mi itt, a szárazföldön.
Talán igaza van.
Fogalmam sincs.
Miért öltözöl fel?
Mit csinálsz? Hová mész?
Van szíved itthagyni engem két gyerekkel?
Van szíved anya nélkül hagyni két gyereket?
Elárulnád legalább, hogy fiú volt-e vagy lány?
Mi volt? Fiú vagy lány?
El kell mennem.
Ha nem megyek, neked, a gyerekeknek és anyádnak rossz lesz.
Miért?
Meg akarom szülni ezt a gyereket.
Tessék?
- Nem tudom, úgy érzem... - Milyen gyereket? Miről beszélsz?
Úgy érzem, fiunk fog születni.
Majdnem elvetettem, de aztán hazajöttél.
Sosem tudom, mikor jössz haza.
El kell mennem, értünk jön a milícia.
Anyád aláírta, hogy nem vagyok terhes.
Téged is és engem is elvisznek.
Irina, várj! Nem hagylak elmenni.
Elmegyek anyukámhoz, amíg meg nem születik.
Hiányzik az anyukám.
És az apukám is.
Várj! Mi ütött beléd, Irina? Miért mész el? Hallgass rám!
Gyere ide! Ide hallgass!
Szólj Marcelának, hogy meghaltam!
Mondd meg, hogy elnyelt a föld!
Inkább azt, hogy külföldre mentem.
Nem! Ide hallgass! Nézz rám!
- Nézz rám! - Nem! Most te hallgass végig!
Akarod ezt a gyereket, vagy sem?
- Akarod? - Persze, hogy igen.
Romániai hírek.
Új kezdet vár ebben a végben.
Temesvár nevét visszhangozzák most a világ összes nyelvén.
A temesváriak az utcára vonultak, hogy emlékeztessék
a román és a nemzetközi közvéleményt...
Tudósítjuk önöket a drámai eseményeikről,
amelyek az utóbbi 2-3 napban, főleg Temesváron történtek.
Azért főleg Temesváron, mert amiről ma beszélni fogunk...
Ezután reggel felé egyre több román csatlakozott a magyar tömeghez,
amely körbeállta a templomot.
A diáknegyedben pedig önálló tüntetés alakult ki.
Az ezután történteknek Temesvár a tanúja.
Az első információkat a szombati megmozdulásról...
A nyugat-német hírügynökség, a DDA...
...tegnap éjjel a hadsereg körbevette Temesvárt.
A hírügynökség emellett szemtanúk vallomásai alapján arról számolt be
a budapesti rádiónak,
hogy az egészségügyi személyzetet páncélozott katonai járművek kísérik.
A Romániából hazatérő turisták azt nyilatkozták az FDI-nek,
hogy a milícia vízágyúkat vetett be a tüntetők ellen.
Egy csehszlovák állampolgár tankokat és lezárt utcákat látott.
Az Associated Press hírügynökség arról számolt be az éjjel,
hogy amikor a Securitate közbe akart lépni...
Jugoszláv állampolgárokra hivatkozva az Associated Press
vasárnap reggel arról számolt be, hogy az egész város az utcán van.
Amikor 14 órakor elhagyták a várost, nagy számú katona
tartotta ellenőrzés alatt a fő kijáratokat, emellett...
Miért sírsz?
...hogy elhagyják a várost. A több tízezres tömeg...
Nem sírok.
Vége van, meghalt. Megúsztad, szabad vagy.
Ana, kislányom!
Ebben az országban senki sem szabad.
Ceausescu könyveit kidobálták az utcára, és felgyújtották.
Miért, mi a szabadság, anyu?
- Mi az, utánozol? - Nem. Csak kérdem.
Miért?
Húzod a hajam.
Mert te és apu...
- Mondj már valamit te is! - Nem mondok. Hagyjál!
Mi van velem és apuval?
Ne toporzékolj!
Ti már szabadok voltatok. Apu a tengeren, te meg Teóval.
Hol voltál?
Sajnálom, kicsikém! Nem volt választásom.
- Mit csinálsz? - Nézek ki az ablakon.
- Hagyd abba a rugdosódást! - Nem akarom.
Vedd az öledbe Teodort! A kisöcséd.
Teo!
Teodornak hívják.
Teo! Nagymama így szólította.
Jól van, akkor Teo! Vedd az öledbe!
Nem akarom!
Ana Maria! Ha nem hagyod abba azonnal, sosem érünk oda, érted?
Lekéssük a rohadt hajót!
Ana!
Ana Maria, állj meg!
Ana Maria!
Ana, állj meg!
- Szállj vissza az autóba! - Nem akarok!
Szállj vissza, ha mondom!
A fenébe, te gyerek! Szállj be az autóba!
Nem akarok!
Szállj vissza! Menj már!
Pont olyan vagy, mint ő! Egy sárkány vagy!
Nem! Te vagy pont olyan, mint ő! Tökéletes mása vagy...
A tegnapi sajtótájékoztatón Kohl kancellár azt nyilatkozta,
hogy információik szerint több román városban tüntettek,
emellett a titkosrendőrség és a katonaság készültségben van.
Ezenkívül ma 12 órakor a TAS ügynökség a magyar hírügynökségre hivatkozva...
Várj! Leesett a sálad.
Még megvan az úttörősálam. Az nem jó?
- Te szórakozol velem? - Ha már te nem vagy szórakoztató.
- Milyen pofátlan lettél! - A legjobbaktól tanultam.
A legrosszabbat tanultad el nagyanyádtól!
Tőled is tanultam volna, ha ott vagy velünk!
- Mi van veled, Ana? - Veled mi van?
Meg akarod állítani aput, hogy aztán elmenj, ugye?
Te nem érted, hogy nem tudok tüzet gyújtani
és mosni sem? És főzni ki fog?
Ki hordja majd a vizet, és ki visz el a felvonulásra?
Apukád és...
És ki? Nagymama meghalt, tudod, hogy úgy találtam rá.
Nyugodj meg, Ana!
Lélegezz! Semmi baj, anyu itt van.
Most igen, de megint el akarsz menni!
Dehogy!
Már nem is szeretsz minket.
Semmi baj! Itt vagyok.
Semmi baj.
...több ezer embert.
A tüntetések folytatódtak szombaton és vasárnap is.
A Securitate, a milícia és a hadsereg beavatkozott.
Eleinte könnygázzal, vízágyúval és gumibottal próbálkoztak.
Figyelmeztető lövéseket adtak le.
A tüntetők ezután elmentek a megyei pártbizottság székházához,
és követelték, hogy az új párttitkár, Radu Balan fogadja őket.
Mint megtudtuk, közben megérkezhetett Temesvárra Ilie Matei,
Temesvár volt polgármestere is.
Édesem!
Tudtad, hogy a szeretet soha nem múlik el?
Hogy soha nem okoz fájdalmat?
Nem gerjed haragra, kicsikém!
A szeretet mindent kibír, mindent hisz, mindent megbocsát.
Nekem a te szereteted kell.
Csak annyit szeretnék, hogy elérjük aput.
Aztán meglátjuk, mi lesz.
Bocsáss meg, anyu! De hiányoztál.
Utolsó a záptojás!
Ezek az oszlopok egy hidat tartanak?
Igen, kicsim! Egy hidat.
Ne aggódj, anyu! Én elhívom a papot,
és odaadom neki a zsebpénzem meg a félretett pénzem.
Én megsütöm a kalácsot. És van pár kendőm a szekrényben.
Gyertyánk is van. Apu hozott Isztambulból.
Ne aggódj, anyu! Megoldjuk.
A SZÜLEINKNEK ÉS AZOKNAK, AKIK MÉG MA IS
A KOMMUNIZMUS, A FÉLELEM ÉS A CSERNOBILI ROBBANÁS ÁLDOZATAI.
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno-SDI Group