Po ukazu Ceausescuja
Downloaded from YTS.MX
so romunske oblasti hotele sprožiti načrt rasti rojstev.
Zato so l. 1966 po uredbi št. 770 splav prepovedali.
Official YIFY movies site: YTS.MX
ČERNOBILSKI OBLAKI
Zapisnik komiteja romunske komunistične partije
z dne 1. maja 1986:
Tovariš Nicolae Ceausescu:
Tovariši, sklical sem ta sestanek,
da bi se pogovorili o nesreči v nuklearki v Černobilu.
Naša država se je nocoj znašla v hudem položaju.
Veter je spremenil smer in sevanje se je povečalo na različnih krajih.
Tovariš Ion Ursu:
Po polnoči 30. aprila so nas postaje za merjenje sevanja
obvestile, da so se v državi povečale
ravni beta sevanja.
V Iasiju so bile vrednosti 54.581 pCi na dan,
v Suceavi 20.467 pCi
in v Targu Muresu 11.461 pCi na dan.
Tovarišica! Počakaj malo.
Kaj je, stric Vasile? Je kaj narobe?
Ne.
Je tovarišica zdravnica pri vas?
Ne, z otroki je šla v vas po race.
Lepo. -Grem.
Kam? Počakaj. Pridi, da ti nekaj povem.
Nekaj sem izvedel. Pridi bližje.
Na radiu pravijo, da zaradi eksplozije v Černobilu
ljudem odpada koža in oči spreminjajo barvo,
otroci se rojevajo brez udov.
To je hujše kot vojna.
To so neumnosti, ki so si jih izmislili Sovjeti.
V Bukarešti je na ulicah vojska v plinskih maskah.
Res ne vem, kaj naj rečem.
Kar bo, pa bo.
So rekli kaj o Ceausescuju?
Misliš, da Gorbačov govori z njim?
Srečo imamo, da je sevanje doseglo Zahod,
kaj bi drugače bilo z nami?
Kaj so rekli? - Kaj pa naj bi? Katastrofa je.
Zaradi tega nevidnega sovražnika, sevanja, je v Černobilu
umrlo na stotine sovjetskih vojakov, ki so jih poslali gasit.
Okoliške prebivalce so preselili tri, štiri dni pozneje.
Kaj je zagorelo? - Jedrski reaktor. Št. 4.
Je sevanje doseglo tudi nas?
Seveda, a mi preprosteži nismo izvedeli.
Rusi nas zastrupljajo. Ubijajo nas.
Ja. -Poslušajte.
V vojni ste bili, kajne? - Ja.
Bodite odkriti.
Je res huje?
V vojni vidiš bombo in se skriješ.
Tu nas pa zastruplja zrak, ki ga dihamo.
Ubija nas. Poslal nas bo v grob.
Je Gorbačov kaj rekel tujcem?
Do zdaj ne, a bo moral,
ker v svetu nekaj vedo,
a ne vsega. Mora kaj povedati.
Poslušajte. -Kaj?
Mi lahko daste malo medu?
Nimam ga več. Čebele so poginile, zastrupljene.
Tudi če bi ga imel, ti ga ne bi dal.
Nekatere čebele imajo po dve, tri glave.
Zaradi oblaka!
Ne veš, kateri oblak je dober in iz katerega seva.
Pojdi domov. Če si zunaj, postaneš omotičen.
Torej je res. -Ja.
Če zahodnjaki tako pravijo... - Ja.
Še prodajate mleko? - Ne. Prodal sem kravo.
Celo župan ga je nehal kupovati, ker je bilo kislo.
Še nekaj. Ko prideš domov, se sleci in sežgi oblačila.
Obsevana so. Od jutra si v njih.
Teci domov.
Pojdi. Previdno, da ti ne spodrsne.
Kaj si je pa mislila ta avša?
Rekla je, da je mleko zastrupljeno. - Ga nisi hotela piti?
Mama!
Trapa. V komiteju so rekli, da je vse zastrupljeno,
ti pa pereš oblačila?
Pusti me.
Radio pravi, da oblačila zadržijo sevanje. Morala sem jih oprati.
Pustila si jih zunaj, trapa.
In tišje govori,
sosedje bodo slišali. Kdaj si poslušala radio?
Iz tovarne so poslali dobro kad,
pa je tvoj sin še ni inštaliral.
Nehaj obračati moje besede
in povej, kdaj si poslušala radio.
Tako si ga vzgojila. Ne pomaga pri hiši,
jaz pa moram dan in noč skrbeti za vse.
Le skopala bi se rada.
Veš, kako sem garala za ta položaj.
Veš. Imela si dva otroka, in tista tvoja nora mati.
Za vse sem skrbela. - Ker ti dobivaš plačo.
Ne vem, zakaj gre pri tistem čolnu.
Sam bog ve. - Ne bodi pokroviteljska.
Ne pozabi, da si zaradi mene ugledna tovarišica.
Drugače bi postala pijana cipa.
Kaj je radio Svobodna Evropa?
Kaj sem ti večkrat rekla?
Vsi naši pogovori so skrivnost. Kaj je skrivnost?
Skrivnost je...
Ko milica ne sme izvedeti.
Mama ni v milici. - Utihni.
Tak si kot mama. - Vsi naši sosedi so kot ti.
Celo stric Vasile je tako rekel, pa ne verjame v ničesar.
Povedal mi je, da... Rekel je, da ne verjame...
Pojdi v hišo.
Ja, kar povej jim, kaj je Svobodna Evropa.
Utihni, zaradi tebe nas bodo vse zaprli V hišo!
Sedi na posteljo.
Pojdi po vodo. - Le sodavico imamo.
Prinesi vodo s hodnika.
Zbuja se.
Dajmo, vstani.
Na posteljo.
Tako težka je.
Nasloni se nazaj.
Daj mi blazino.
Prinesi blazino, da ji jo dam pod noge.
Ja.
Nizek krvi pritisk imaš, a to je normalno za tvoje stanje.
Vstani malo.
Daj.
Pojdita.
Samo malo mi je postalo slabo.
Ana Maria.
Prinesi mami brisačo in posodo.
Tega ne bom naredila.
Reci Ioneli, naj gre domov.
Kmalu bo tema.
Lačen sem.
Naredila bom polento in malo klobase.
Tudi jaz bi jedla.
Zredila se boš. Uniforma ti ne bo več prav.
Uporabili te bomo za cvrtje.
Pusti jo. Otrok je še.
Kaj naj ti mama skuha?
Nič nočem.
Ja, kar baši jo.
Da bo debela.
Najdebelejša punca na paradi bo.
Ne vidiš, kako debele noge ima? - Daj no.
Vsi vaščani in ljudje iz partije bodo govorili,
kako debeli so otroci tovariša stotnika.
Hrani jih s hrano z Zahoda.
Zakaj vedno težiš s tem?
Ne vidiš, kako suha je?
Poberita se.
Če se ne boš danes znebila otroka, nas boš vse osramotila.
Spametuj se že.
Včeraj je na kliniko prišla ženska
z mlečnimi zobmi svojega otroka, ki so vsi počrneli.
Druga je rodila mrtvega otroka.
Ko so merili sevanje ob njegovem grobu,
je bilo še višje.
Ja.
Če bi bilo res tako hudo,
bi Ceausescu in milica tako dolgo nič ne ukrenili?
Le prestrašiti me hočeš.
Sram te je, da bom imela otroka pri svojih letih.
Skrbi te, kaj bodo rekli vaščani.
Le to si poznala vse življenje.
Kaj bodo rekli vaščani?
Ne, kaj bodo rekli milica in partija,
pač pa vaščani.
Prinesla sem ti tablete joda.
Spet so ji malo poslali.
Zjutraj jih moraš dati otrokoma in še sama jo vzemi.
Kam si dala zdrob?
V shrambo.
Če se ga znebim, vas bom spravila v težave.
Jutri bom šla na pregled.
Posodobila sem tvojo kartoteko.
In Yannis ve, tega otroka hoče.
Ja, ti packa.
O tem govorimo že nekaj tednov.
Preden pride, bo pozabil.
To je otrok!
Nočem, prav?
Nočem in pika.
Poslušaj me. Doživela sem marsikaj.
Kaj bodo rekli, ko boš šla na proslavo Dneva vojske
z dvema lepima otrokoma in enim pohabljenim?
Kaj bo rekel tovariš ravnatelj, ko sem podpisala,
da nisi noseča?
Več kilometrov od eksplozije smo.
Res misliš, da...
Siliš me, da bom spet podkupila milico.
Misliš, da si edina ženska, ki mora to početi?
Raje tvegamo zapor?
Vest mi tega ne dovoljuje.
Vest? Kaj je to?
So ti duhovniki spet napolnili glavo s traparijami?
Če sem zdravnica in sem s tabo...
Nisi kot druge, ki si rinejo pletilke vase
ali skačejo z omar, da bi bile svobodne.
Prihaja.
Privij vrata.
Ne zapirajo se. Dolgo jih niste naoljili.
Bi jih rada mazilila? Zmigaj se že.
Ana Maria, odpri.
Odpri.
Če ne boš odprla,
bom povedala staršem, kaj si naredila.
Nič nisem zagrešila.
Veš, kaj si skrila pod mojo posteljo.
Odprla bom. - Ne, čakaj.
Pozabi nanjo.
Naj gre domov.
Odpri že.
Počakaj. -Pusti me.
Bi se rada osmešila pred vsemi? Odpri.
Kaj se je zgodilo?
Veš, da te mama ne bo kregala ali tepla.
Poslušaj me.
Otrok neumni, odpri vrata.
Šla bom. Kaj si bodo mislili sosedje?
Nočem spet pisati izjav za milico.
Ostani, drugače te bom jaz prijavila milici.
V ječo boš šla. Ostani tu.
Vidiš? Zatožila me bo. Kaj naj storim?
Odpri! Odpri, sem rekla!
Dovolj je, babica.
Utihni!
Z mano greš.
Ne dotikaj se več mojih otrok.
Zato nam je Bog dal otroke.
Povem ti, kaj je storila tvoja hči. - Ne, prosim.
Ti si jo tako vzgojila.
Obljubila si, da ne boš.
Trapa je dobila menstruacijo in ni nikomur povedala.
Ker si jo naučila, naj bo nemarna,
sem pod posteljo našla njene nogavice s posušeno krvjo.
Vsa dekleta vsak mesec krvavijo,
tega se ni treba sramovati.
Mamina punčka!
Povej mi.
To je normalno.
Je že dobro. Zdaj si ženska.
Je že dobro, punčka.
Kdaj bom jaz postal moški?
Saj si že. Moj moški si.
Rekla sem ji, naj bo tiho, a babica vedno vse pove.
Je že dobro. - Kaj bo rekel oče?
Je že dobro, punčka. Vesel bo.
Njegova lepa punčka postaja ženska. Nehaj jokati.
Zdaj bo bolje skrbel zate.
Kaj bom počel jaz?
Skrbel boš zame.
Pogrešam očeta.
Pojdi, da ne bo še tebi kaj naredila.
Prinesi odeje, da pokrijemo okna.
Skozi te zavese se vse vidi.
Pa kladivo in žeblje.
Pomagaj ji.
Kaj je novega o sevanju?
V poročilih niso nič rekli.
Pozna sem bila. Tudi zdravnica ni nič rekla.
Novorojenčka sem poslala
v bolnišnico z rešilcem in vojaškim spremstvom.
O ne.
Je tovarišica Andronache rodila? - Ja, ob 10.04.
Fantka z deformacijo kosti.
Prsni koš je imel zunaj.
Zelo mi je žal zanjo.
Ne skrbi. Mlada je, naredila bo novega.
Je bilo veliko takih primerov?
Tovariš polkovnik mi je povedal tudi za druge
iz Moldavije, Bukovine in Tulcee,
a ne vedo, koliko.
Kakšna deformacija je bila?
Kako naj povem, da me boš razumela?
Pošast je bila. Naj te Bog varuje pred tem, da bi to vedela.
Otrok s tremi prsti, tako veliko glavo in štrlečimi prsmi.
Pošast. Skoraj bi mi padel iz rok.
Kaj je rekel tovariš Andronache?
Kaj pa naj bi?
Placenta je bila komaj zunaj, pretepel jo je,
čeprav je bila vsa krvava.
Za moškega na njegovem položaju... Kakšna sramota!
Kako grozno!
No...
Iz Bukarešte je prišel, da bi videl otroka,
a so ga poslali proč.
Da bi ga testirali.
Kakšna katastrofa. Še misliti nočem na to.
Pomila bom skledo. - Ne. Ob tej uri?
Saj bruhaš vanjo.
Tovarišica.
Nazaj na kliniko moram.
Si kaj pozabila?
Ja, anestetik.
Ga še imamo kaj?
Ne skrbi, brez njega bo šlo.
Ne bo zdržala.
Stara koza je, zdržala bo.
Daj.
Ne boj se, ni konec sveta.
Malo bo bolelo, potem pa bo konec in hvaležna mi boš. In rešena.
Daj no.
Zlezi na mizo.
Tako.
Ja.
V katerem mesecu si?
Tretjem, četrtem, petem. Ne spomnim se.
Rekla si, da v tretjem.
Več kot štirje meseci so že.
Na tesno bo, a bo šlo.
Daj že. Delo imam doma.
V četrtem sem.
Četrti mesec.
Takega umora ne bom zagrešila.
Ubila bom otroka in njo.
Niste mi povedali, da je že tako daleč. Skoraj v 5. mesecu je.
Ti prasica prekleta.
Če ti rečem, da ga spravi ven, ga daj. Tudi če je v 7. mesecu.
Obe bodo zaprli.
Takoj ga spravi ven, jasno?
Ubila bom njo in otroka. Pustila bo dve siroti.
Prasica prekleta!
Raje grem v zapor, kot da moj sin doživi, kar je Andronache.
Naj umre, če hoče otroke pri štiridesetih.
Prijavi me milici, a ne sili me v to.
Spravi ga ven, ukazujem ti.
Skoraj v 5. mesecu... - Utihni!
Tovarišica! - Utihni, sem rekla.
Pojdi domov. In crkni v bolečinah.
Prekleti bodita obe. Poberita se.
Morilki!
Uničila si mojo mladost.
Uničila si moje življenje, ti žival.
Ionela, pridi sem.
Vzemi to.
Natoči si malo slivovice.
Daj no.
Zakaj me tako mučiš?
Kaj sem ti storila?
Irina, punca moja...
Deklica moja.
Nikoli me nisi imela rada.
Ne razumem, zakaj me tako sovražiš.
Veš, da ti hočem samo dobro.
Ta otrok ni dober za vaju.
V določenih letih si. Ian se bo kmalu upokojil.
Pa bosta imela malčka.
Pa vsi ti pohabljeni otroci.
Prav ima.
Od sevanja naprej je muka imeti otroke.
Zakaj me nihče ne razume?
Najin otrok ne bo pošast. Zdrav bo.
Skrbeli bomo zanj. Yannis si ga zelo želi.
Ni ga tu. Na morju je. Tam je drugače.
Narava je drugačna, oblaki. Mi živimo ob Rusih.
Karkoli bo, bomo dobro skrbeli zanj.
Ti trapa. Kako boš skrbela za pohabljenega otroka?
Stara ženska sem.
Yannis pride domov dvakrat na leto za dva tedna.
Kako boš skrbela za pohabljenega otroka?
Ne bo tak.
Irina, mamina punčka...
Veš, kaj.
Tudi jaz sem imela splav.
Bila sem mlajša od tebe.
Takoj po smrti Yannisovega očeta.
Kako naj bi imela otroka čisto sama?
Vzgajala dva otroka sama?
Zato sem se ga znebila.
Nene ve?
Ne.
Le moja tašča ve, pa ni poklicala zdravnika.
Pet dni sem krvavela, pa ga ni poklicala.
Pripeljala je veterinarja.
On me je rešil.
Dal mi je antibiotik za konje.
Pet dni ni nihče vedel zame.
Ubogi Yannis je hodil k meni jokat.
Otrok je še bil, nič ni razumel.
Ampak tega nočem storiti.
Ne morem.
Nisem kot ti.
Ne, taka si kot jaz. Močna si,
lepa in bistra.
Gabrielu si boljša mama kot sem bila jaz Yannisu.
Ne vem, zakaj se pritožuješ. Imela ga boš.
Vzgajala boš pohabljenega otroka. Prepozno je za splav.
Kaj je narobe?
Si se opogumila od kozarca žganja?
Če pravi, da bo naredila to, bo.
Tovarišica učiteljica.
Po radiu sem slišal, da je danes na Črnem morju potonila ladja
iz Romunske socialistične republike.
Kdo je to?
Vasile. -Kaj hoče?
Ne vem. Pojdi pogledat.
Ti pojdi, drugače bomo vsi v težavah.
Pojdi že.
Se bojiš?
Zakaj pa si privolila v to?
Gospa.
Ja, tovariš. Kaj hočete?
Tovarišice učiteljice ni tu?
Kako dolgo ste poslušali? - Kaj? Veste, da sem gluh.
Kako dolgo ste poslušali?
Nič več ne slišim, tovarišica.
Nič ne slišim od... - Povejte.
Od tiste eksplozije.
Ne delajte se neumnega in mi povejte.
Kaj, če nisem nič slišal?
Je mrtev?
Povejte mi, če je mrtev. - Kdo?
Potonila je, kajne?
Pomiri se. - Potonila je in vedela si.
Kaj? - Ga nisi slišala?
Ladja je potonila. Vedela si, kajne?
Nehaj. Kdo je potonil? Nič ne vem. Nehaj. Pojdi noter.
Bodi iskrena. Vasile, kaj veste?
Osamljenost ženski ne dene dobro. Šel bom.
Molil bom. -Irina.
Umakni se.
Odložite vse to in povejte, kaj veste.
O tem so govorili na radiu Svobodna Evropa. -O ne.
Na radiu. - Povejte mi.
Slišal sem le, da je romunska ladja potonila, to je vse.
Kaj se dogaja tu?
Kaj je postal moj dom? Si ga spremenila v špecerijo?
Tišje govori, sosedi bodo slišali.
Briga me. Saj so že vsi tu.
Je to garažna razprodaja?
Kaj vam je? Kaj dela kolo sredi dvorišča?
Kaj delaš tu, Vasile?
Sprehajam se, ker sem sam...
Kje sta otroka?
In ta kad je še vedno, kjer sem jo pustil.
Neverjetno. Tokrat ne dobiš nič od mene.
Kakšno zaroto kujejo zdaj?
Ne veš, da slabo slišim?
Partija ne bo izvedela. Kaj je zdaj zinila?
Mama...
Tišje govori. Kje pa misliš, da si?
Umakni se. - Tišje govori.
Hišo imaš na koncu sveta, zdaj pa še vanjo ne smem?
Umakni se, ženska. Ali moram...
Tokrat ti ne bom nič dal. Pojdi domov.
Vrata niso naoljena in kad je še tu.
Pojdi domov. -Že grem.
Prekleto bodi to življenje.
Izgini.
Vzemi stvari in izgini.
Ven, sem rekel.
Zaklenila je otroka?
Očka!
Prišel si. Čutil sem, da boš.
Premagal si morje. - Ja. Naj gre k vragu.
Poglejmo, kaj je prinesel oče.
Sta bila pridna?
Ja.
Ne odhajaj. Pogovoriti se morava.
Zate...
Vlakec.
In za mojo princeso...
Ionela, pojdi. -Hvala, očka.
Lahko noč.
Čokolada in vlakec? Vlakovodja bom postal.
Poglej. Kako lepo.
Ti je všeč? -Ja.
Bo nosila to obleko?
Utihni.
Si dobro pazil na punce? - Težko je bilo.
Vidiš, kako težko je?
Vsak dan imam opravka s tem.
Poskrbi za mamo. Babica jo je spet razburila.
Prej bi prišel,
a so me na meji ustavili.
Da vidijo, da nismo obsevani.
Ni neumno?
To sevanje.
Na kateri meji?
V Focsaniju, med Moldavijo in Vlaško.
Pojdi po hrano.
In prinesli mi kozarček za žganje.
Prinesel sem ti broško iz Carigrada.
Mislil sem, da jo boš nosila na krstu, ampak...
Kako je lepa!
Ne bi smel zapravljati denarja za to zahodnjaško kramo.
Saj imaš dovolj prihranjenega.
Za hude čase.
Upam, da nisi vsega zapravila.
Mama ve, kaj dela. - Ja, kar vse ji kupi.
Otroka vzgajam s svojo plačo in državnimi boni.
Šele prišel si, pa te zanima samo mama.
Kaj?
Jej.
Ali pa nisem tako dobra kuharica kot tvoja mama?
Kdaj naj imam čas kuhati? Prideš in greš.
Ti jej te mrzle pomije.
Mama, sedi.
Sedi. Tu ukazujem jaz.
Če žena pravi, da si zaslužim to jesti,
bom to jedel.
Kaj je bilo? Fantek ali punčka?
Tako delaš z možem? - Ven iz moje hiše.
Ven, drugače te klofnem. Ven.
Pojdi in odpelji otroka s sabo.
Gremo.
Otroka, pridita k očku.
Očka je utrujen, spat mora iti.
Zjutraj se bomo žogali, jedli čokolado in sladoled.
Čokolado in sladoled? - Poskrbi za mamo.
Pokažita mu spričevalo.
Babica ima prav. Odkar je prišel radiacijski oblak,
si ona zasluži vse to.
Vzemita to.
Zunaj je temno.
Ne govorita tako. Vajina babica je
in prav ima o ocenah.
Pridi.
Ti tudi.
Kaj, hudiča?
Veter je spet prestavil anteno.
Kaj delaš? Stopi dol.
S tabo govorim. Stopi dol, da ne boš padla.
Me ne slišiš?
Če ti rečem, da stopi dol...
Umakni se, bom jaz.
Umakni se. Naj jaz.
Umakni se. - Saj znam sama.
Kdo je dal to gor?
Vasile? Mama? Ti? Kdo?
Rekel sem ti...
Naj vidim.
Nič ti ni.
Ti lahko poljubim roko?
Pusti me. Pozno je.
Res? Če bi mi to rekla pred 20 leti,
bi premislil, toda zdaj...
Kaj je bilo, ti koza? Fantek ali punčka?
Kaj je bilo? Ubila si otroka. Nedolžno dušo!
Ti kuzla. Ubogala si ljudi in mamo,
ker ne znaš misliti s svojo glavo.
Morilka si.
Ti kuzla!
Kam si dala varovalke?
Ne skrbi.
Elektrike je zmanjkalo.
Kaj?
Do jutri je ne bo več.
Ko greš na morje, je svetlo?
Ja.
In Carigrad?
Kako je tam?
Kot...
Kot na razglednicah? Poln barv in luči?
Ja, tako lep je kot na razglednicah.
Tudi ljudje so drugačni.
Hitreje mislijo in govorijo.
Povej še kaj.
Povej še kaj o Carigradu.
Na ulicah so visoke palme,
povsod diši po pomarančah.
Okoli in okoli je morje.
Daj, odpusti mi.
Odpusti mi.
Odpuščam ti.
Glej Vasileja.
Komaj si prišel, pa se že vede kot gospodar.
Veš, kaj pravi? -Ne.
"Bog, v katerega ne verjamete, nas varuje,
na našem dvorišču ni sevanja."
Res to pravi?
Ja.
Mu verjameš?
Ja.
Zakaj mu ne bi?
Zelo te ima rad.
Pravi, da si tam na morju kot puščavnik.
Da si bližje Bogu kot mi tukaj.
Mogoče je res.
Ne vem.
Kam greš?
Zakaj se oblačiš?
Kam greš?
Me boš res pustila samega z dvema otrokoma?
Res lahko zapustiš otroka?
Mi lahko vsaj poveš, ali je bil fantek ali punčka?
Fantek ali punčka? Kaj je bilo?
Iti moram.
Drugače boste ti, mama in otroka trpeli.
Zakaj?
Roditi hočem tega otroka.
Kaj?
Ne vem, zakaj. Čutim, da... - Katerega otroka? Kaj govoriš?
Čutim, da bo fantek.
Znebila bi se ga, če se ne bi prikazal.
Nikoli ne vem, kdaj boš prišel.
Iti moram, milica prihaja.
Tvoja mati je poročala, da nisem noseča. Oba bodo odpeljali.
Počakaj. Ne bom ti pustil oditi.
Šla bom k mami, dokler ne rodim.
Pogrešam mamo.
Tudi očeta.
Čakaj. Kaj ti je? Zakaj hočeš oditi?
Pridi sem. Poslušaj.
Reci Marceli, da sem umrla.
Da sem izginila. Ne, da sem šla v tujino. To, ja.
Ne, poslušaj me. Poglej me.
Poglej me. - Ti me poslušaj.
Hočeš tega otroka ali ne?
Povej mi. - Seveda ga hočem.
Romunske novice.
Ta konec ima začetek.
Temišvar je romunsko mesto, o katerem vsi govorijo.
Meščani so na ulicah,
da bi opomnili Romune in svetovno javnost...
Tu so se zadnje tri dni odvijali dramatični dogodki,
večinoma v Temišvaru.
Večinoma pravim, ker podatki...
Zjutraj se je veliko Romunov pridružilo Madžarom,
ki so obkolili cerkev.
Študentsko srečanje se je spremenilo v protest.
Pričevanja iz Temišvara...
Nemška tiskovna agencija ima prve podatke.
Vojska je obkolila Temišvar.
Tako pravijo očividci.
Medicinsko osebje uporablja vojaška vozila.
Ljudje, ki potujete v Romunijo...
Milica je uporabila vodne topove.
Češkoslovaški državljan je videl tanke in blokirane ulice.
Associated Press je oznanil,
da je poskušala posredovati Securitate,
in na ulicah se je pojavilo vse mesto.
Do dveh so skupine vojakov
blokirale dostop do glavnih križišč.
Zakaj jočeš?
Saj ne.
Konec je. Mrtev je. Svobodni ste.
Ana,
v tej državi ni nihče svoboden.
Kaj pa je potem svoboda?
Me oponašaš? - Ne, sprašujem te.
Zakaj?
Zafrkavaš me.
Ti in očka...
Reci kaj. -Ne.
Kaj?
Ne topotaj.
Svobodo že imata. Oče na morju in ti s Teom.
Kje si bila?
Žal nisem imela izbire.
Kaj delaš?
Skozi okno gledam.
Ne topotaj. -Nočem nehati.
Vzemi Tea v naročje. Tvoj brat je.
Teo je.
Ime mu je Teodor.
Teo. Tako ga je klicala babica.
Prav. Zdaj pa ga vzemi v naročje.
Nočem.
Če ne boš nehala, ne bomo nikoli prišli tja.
Zamudili bomo ladjo.
Ana.
Nehaj!
Ana Maria.
Čakaj.
Pojdi nazaj v avto. - Nočem.
Ubogaj me. Presneta smrklja.
Nočem.
Sedi v avto.
Taka si kot ona. Pošast.
Ne, točno taka si ti. Popolna kopija.
Včeraj je kancler Kohl dejal,
da so bili protesti v več romunskih mestih,
policija in vojska sta v pripravljenosti.
Agencija TAS je povzela podatke madžarske agencije...
Naj ti dam ruto.
Pionirsko že imam. Ni dovolj?
Me zafrkavaš? - Ne, dovolj si velika.
Tako predrzna si postala. - Učim se od najboljših.
Od babice si podedovala vse najslabše.
Tudi od tebe bi, če bi ostala z nami.
Kaj ti je? - Kaj je tebi?
Spet bi rada odšla, kajne?
Ne znam kuriti in pomivati. Kdo bo kuhal?
Kdo bo nosil vodo? Me peljal na parado?
Tvoj oče in jaz...
In kdo še? Mrtva je. Veš, da sem jo našla tako.
Je že dobro. Dihaj.
Dihaj. Mama je tu.
Toda spet hočeš oditi.
Ne.
Nimaš nas več rada.
Tu sem, deklica moja.
Protesti se nadaljujejo v soboto in nedeljo.
Vojska in milica sta posredovali,
sprva s solzivcem, vodnimi topovi in gumijevkami.
Izstrelili so opozorilne strele.
Protestniki so šli do zgradbe partije
in zahtevali sestanek z novim sekretarjem Balanom.
Nekdanji sekretar Temišvara Matei
je tudi tam.
Ali ne veš, da ljubezen nikoli ne mine?
Da je vedno vzorna?
Ne vžge se z jezo.
Vse prenese, verjame in odpusti.
Rada bi tvojo ljubezen.
Jaz pa, da se pravočasno dobimo s tvojim očetom.
Potem pa bomo videli.
Odpusti mi. Pogrešala sem te.
Zadnja v avtu je šleva.
Ti stebri podpirajo most?
Ja, otrok moj.
Ne skrbi. Vaškemu duhovniku
bom dal žepnino iz svojega hranilnika.
Kupila bom kruh, V omari so prtički.
Sveče še imamo. Oče jih je prinesel.
Ne skrbi, prebili se bomo skozi to.
Film je posvečen našim staršem,
in vsem tistim, ki so še žrtve komunizma, strahu
in eksplozije v Černobilu.
MEDIATRANSLATIONS