Prema Čaušeskovom naređenju
Downloaded from YTS.MX
Rumunija je nastojala da poveća stopu rađanja.
Stoga je 1966. godine Dekretom 770 abortus zabranjen.
Official YIFY movies site: YTS.MX
1986. GODINA: IZGUBLJENA GODINA
Stenograf Centralnog komiteta Rumunske komunističke partije
od 1. maja 1986.
Drug Nikolaje Čaušesku:
"Drugovi, sazvao sam ovaj sastanak
zbog nesreće u sovjetskoj nuklearnoj elektrani Černobilj.
Naša zemlja je u teškoj situaciji.
Zbog promene vetra nivo radijacije je porastao u više delova zemlje.
Drug Jon Ursu:
Od ponoći 30. aprila stanice za merenje radijacije
obavestile su nas da je nivo beta-čestica
porastao u našoj zemlji.
U mestu Jaši vrednost iznosi 54.581 pCi/m po danu,
20.467 pCi/m u Sučavi
i 11.461 pCi/m u Targu Murešu."
Drugarice učiteljice! Čekajte malo!
Šta je, ujka Vasile? Nešto se dogodilo?
Ma ne, sve je u redu.
Je li drugarica doktorka kod vas?
Ne, otišla je u selo sa decom po patke.
Lepo. -Idem ja.
Kuda? Čekajte! Dođite ovamo da vam nešto kažem.
Saznao sam nešto. Dođite!
Na radiju "Slobodna Evropa" kažu da se zbog eksplozije u Černobilju
ljudima guli koža, a oči menjaju boju.
Rađaju se deca bez ruku i nogu.
Gore od rata.
Ujka Vasile, to su sovjetske gluposti.
U Bukureštu je vojska na ulicama. Nose gas-maske.
Ne znam šta da kažem.
Šta bude, biće.
Jesu li spominjali Čaušeskua?
Mislite da Gorbačov njemu išta govori?
Puka je sreća što je radijacija stigla do zapada.
Inače ko zna šta bi bilo s nama.
Šta su rekli? -Šta tu ima da se kaže? Katastrofa!
U Černobilju su zbog tog nevidljivog neprijatelja, radijacije,
umrle stotine sovjetskih vojnika koji su gasili požar.
Posle tri-četiri dana su evakuisali sve stanovnike.
Šta se zapalilo? -Reaktor broj 4.
Radijacija je stigla i do nas?
Naravno, ali mi budale nismo otkrili.
Ti Rusi nas truju, ubijaju.
Čujte, ujka Vasile...
Vi ste bili u ratu? -Jesam.
Recite mi istinu. -Hoću.
Je l' ovo stvarno gore?
U ratu vidiš bombu, skloniš se.
Nas truje vazduh koji udišemo.
Ubija nas! Završićemo dva metra ispod zemlje.
Da li je Gorbačov išta poručio strancima?
Još nije, ali moraće
jer svetske milicije nešto znaju.
Ali nemaju celu sliku. On će morati nešto da kažu!
Slušajte... -Šta?
Možete li da mi date meda?
Nemam više, a sve pčele su potrovane.
I da ga imam, ne bih vam ga nudio.
Kao što ste rekli, neke pčele imaju dve-tri glave.
To je zbog oblaka!
Obični i radioaktivni oblaci isto izgledaju.
Zatvorite se u kuću, napolju će vam biti muka od radijacije.
Istina je, znači. -Da.
Ako zapadnjaci to kažu... -Kažu.
Još prodajete mleko? - Ne. Prodao sam kravu.
Čak je i načelnik prestao da kupuje, kaže da je kiselo.
Kad dođete kući, spalite svu odeću.
Radioaktivna je. U njoj ste od jutra.
Bežite kući. -Evo, idem.
Pazite da ne padnete. -Idem.
Gde je toj blesači pamet?
Rekla ti je da je mleko otrovano. - Mislila sam da ti se pije.
Mama!
Budalo jedna! Rekla sam ti da je Komitet rekao da je sve otrovano,
a ti pereš odeću?
Ostavite me na miru.
"Slobodna Evropa" kaže da je odeća radioaktivna. Moram da je operem.
Ostavila si je napolju, glupačo.
I govori tiše
da ne čuju komšije. Kad si slušala "Slobodnu Evropu"?
Mama, poslali su nam dobru kadu iz fabrike,
a vaš sin je još nije postavio.
Prestani da izvrćeš moje reči
i reci mi kad si slušala radio.
Takav je kako ste ga vaspitali. On samo sedi,
a ja crnčim danju i noću.
Jedino što želim je kada.
Dobro znaš koliko sam se trudila da dođem na ovaj položaj.
Znaš. A ti imaš dvoje dece i onu svoju ludu majku.
Ja sam se brinula za sve vas. - Jer zarađujete.
Ne znam čemu onaj brod.
Samo Bog zna. - Ne drži mi lekcije!
Ne zaboravi da sam te ja učinila poštovanom drugaricom.
Inače bi završila kao pijana kurva.
Bako, šta je radio "Slobodna Evropa"?
Šta ti stalno ponavljam?
Ono o čemu razgovaramo su tajne. Reci mi, šta je tajna?
Tajna je...
Ono što milicija ne sme da zna.
Ali mama nije milicija. -Tišina!
Ista si majka. -Svi naši susedi izgledaju kao ti.
Čak i ujka Vasil to kaže, a on kaže da ni u šta ne veruje.
Rekao mi je da... - Kaže da ne veruje u...
U kuću! Smesta!
Tako je, mama. Obrazujte ih. Recite im šta je "Slobodna Evropa".
Ućuti, dođavola. Svi ćemo završiti iza rešetaka zbog tebe. U kuću!
Na krevet!
Donesi vode. -Imamo samo sok.
Donesi vode iz hodnika.
Dolazi k sebi. Hajde!
Hajde, ustani.
Na krevet. Tako!
Kako je samo teška.
Nasloni se da te stavim na krevet.
Daj mi taj jastuk.
Gabrijele, donesi jastuk da joj stavim ispod nogu.
Da...
Nizak pritisak, ali nije to ništa neobično za tvoje stanje.
Podigni se malo.
Hajde.
Vas dvoje izađite.
Samo mi je malo pozlilo.
Ana Marija!
Donesi mami peškir i posudu.
Neću to da uradim.
Pošalji Jonelu kući.
Uskoro će noć.
Mama, gladan sam.
Napraviću palentu s kobasicama.
I ja sam gladna.
Ugojićeš se, uniforma će ti biti tesna.
Iskoristćemo te kao primer u zadruzi.
Pustite je. Ona je samo dete.
Šta hoćeš da ti mama skuva?
Ništa.
Da, samo je trpaj.
Biće zdepasta.
Najdeblja devojka na povorci naredne godine.
Vidi kako debele noge ima. - Mama, molim vas.
Svi iz sela i partije će govoriti:
"Vidi kako su debela deca druga kapetana!
Hrani ih zapadnjačkom hranom!"
Zašto stalno to govorite?
Ne vidite da je kao čačkalica?
Vas dvoje, paljba!
Glupačo. Ako se danas ne rešiš tog deteta, sve ćeš nas osramotiti.
Budi razumna.
Juče je žena došla u kliniku
sa detetovim mlečnim zubima, bili su svi crni.
Druga je rodila mrtvorođenče.
Merili su radijaciju na grobu novorođenčeta,
nivo je bio još viši.
Da...
Da je stvarno tako loše,
zar bi Čaušesku i milicija mirno sedeli?
Samo hoćete da me uplašite.
Sramota vas je što sam trudna u ovim godinama.
Samo vas brine šta će selo reći.
Ceo život vam se vrti oko toga.
Šta će selo da kaže?
Ne šta će milicija ili partija reći,
nego šta će selo reći.
Donela sam ti tablete joda.
Opet su poslali malo.
Daj ih deci ujutro. I ti uzmi.
Gde si stavila kukuruznu kašu?
U ostavu.
Imaćete problema ako pobacim.
Sutra idem na pregled.
Izmenila sam tvoj karton.
Janis zna i želi to dete.
Glupačo prokleta.
Nedeljama razgovaramo o tome.
Kad se vrati kući, već će zaboraviti na to.
Govorim o detetu!
Jednostavno ne želim.
Ne želim i gotovo!
Irina, slušaj me. Ja sam se svega nagledala i naslušala.
Šta će ljudi reći kad te vide na proslavi Dana oružanih snaga
sa dvoje pametne i lepe dece i invalidom u naručju?
Šta će drug direktor reći kad sazna da sam mesecima potpisivala
da nisi trudna?
Nalazimo se nekoliko kilometara od eksplozije.
Zaista mislite da...
Opet ću morati da podmitim miliciju.
Misliš da si jedina žena na svetu u ovoj situaciji?
Bolje je rizikovati odlazak u zatvor?
Meni savest to ne dopušta.
Savest? Šta je to?
Jesu li ti oni popovi opet napunili glavu glupostima?
Ja sam lekarka i s tobom sam.
Nećeš kao drugi da gurneš iglu za pletenje u sebe
niti ćeš se baciti s visine da bi bila slobodna.
Evo nje.
Zatvori tu ogradu već jednom.
Drugarice, ne zatvara se. Dugo je niste podmazali.
Sad misliš da je podmazuješ? Dođi!
Ana Marija, otvaraj!
Ana Marija, ako ne otvoriš,
reći ću mami i tati šta si uradila.
Ali nisam uradila ništa loše.
Dobro ti znaš šta si sakrila ispod mog kreveta.
Otvoriću. -Čekaj.
Pusti nju.
Pusti je kući!
Ana Marija, otvori već jednom!
Ana, čekaj. - Ostavi me na miru, mama.
Hoćeš da napravim budalu od tebe pred svima? Otvaraj!
Mamina devojčice, šta je bilo?
Šta god da je, znaš da te mama neće tući ni koriti.
Hajde, slušaj mamu.
Glupo dete. Otvaraj!
Drugarice doktorka, ja idem. Šta će komšije misliti da se događa?
Neću opet da pišem svedočenja za miliciju.
Ako odeš, ja ću te prijaviti miliciji.
Lično ću te strpati u zatvor. Ostani ovde!
Vidiš, mama? Tužiće je. Šta da radim?
Otvori! Otvori, kažem ti! Otvori!
Dosta, bako! Dosta!
Ućuti! Ućuti!
Pođi sa mnom. -Ućuti!
Da više nisi takla moje dete!
Zato nam je Bog dao decu.
Reći ću ti šta je tvoja ćerka uradila. -Bako, ne, molim te!
Ti si kriva jer si je tako vaspitala!
Bako, obećala si da nećeš!
Glupača je dobila menstruaciju i nikome nije rekla ni reč.
Naučila si je da bude traljava,
pa sam našla ispod svog kreveta njene krvave čarape.
Ana Marija, sve devojke svakog meseca krvare.
Nemaš čega da se stidiš.
Mamina mala!
Ispričaj mi, dušo.
To je normalno, mala.
Dođi. Sada postaješ žena.
Dođi, mala...
Kad ću ja postati muškarac?
Ti već jesi muškarac. Moj muškarac.
Rekla sam joj da ćuti, ali baka svima govori.
Dođi. - Šta će tata da kaže?
Biće mu drago.
Njegova lepotica postaje žena. Nemoj da plačeš, dušo.
Sada će se bolje brinuti za tebe.
Šta ću onda ja?
Ti ćeš se brinuti za mene.
Nedostaje mi tata.
Idi, da i tebi ne naudi.
Donesi čaršave da prekrijemo prozore.
Sve se vidi s ulice.
Donesi čekić i eksere.
Pomozi joj!
Šta se priča o radijaciji?
Na vestima ništa ne govore.
Danas sam došla kasno. Drug doktor ne zna za to.
Danas sam poslala novorođenče
u bolnicu Budimeks u Bukurešt uz pratnju milicije.
Jao!
Drugarica Andronake se porodila? -Da, u 10.40.
Dečak je rođen s malformacijom kostiju.
Pleksus je ovako virio.
Žao mi je te žene.
Bez brige, drugarice. Mlada je, rodiće opet.
Ima li mnogo takvih slučajeva?
Drug pukovnik kaže da ih ima
u Moldaviji, Bukovini i Tulči.
Ne znaju tačan broj.
Kakva je to tačno malformacija?
Kako da to sročim da me i drugarica učiteljica razume?
To je čudovište. Ne dao Bog da saznaš, drugarice.
Dete s tri prsta na nogama, ovolikom glavom i isturenih grudi.
Čudovište. Skoro mi je ispalo kad sam je porodila.
Šta je rekao drug Andronake?
Šta bi rekao?
Placenta jedva da je izašla, a on ju je prebio na mrtvo ime
iako je bila sva krvava.
Za čoveka njegovog položaja... Kakva sramota.
Strašno!
Pa...
Došao je čak iz Bukurešta da vidi dete, tamo je zbog posla.
Ali poslali su dete tamo.
Poslali su dete tamo da ga ispitaju.
Kakva katastrofa! Neću da razmišljam o tome.
Idem da operem posudu. - Ne ideš. U ovo doba?
Ionako nam treba.
Drugarice...
Moram nazad u kliniku.
Jesi li zaboravila nešto?
Anestetik.
Imamo li ga?
Snaći ćeš se i bez njega.
Ona neće izdržati.
Bez brige, već je stara. Izdržaće.
Hajdemo!
Irina, ne boj se. Nije to smak sveta.
Malo će boleti i gotovo. Zahvalićeš mi što si ga se rešila.
Hajde!
Lezi na sto.
Tako.
Da.
U kom si mesecu?
Trećem, četvrtom ili petom. Ne sećam se.
Trećem! Rekla si da si u trećem.
Prošao je četvrti mesec.
Granično, ali uspećemo.
Obavimo to. Imam posla kod kuće.
U četvrtom mesecu sam.
Četvrti mesec.
Drugarice, ne bih da počinim ubistvo.
Umreće i ona i dete.
Niste mi rekli da je već skoro u petom mesecu.
Glupačo!
Ako ti kažem da ga izvadiš, izvadi. Makar bila u sedmom.
Drugarice, obe ćemo u zatvor.
Smesta ga izvadi, jasno?
Umreće i ona i dete. Dvoje dece će postati siročad.
Glupačo!
Radije ću u zatvor nego da moj sin prođe kao Andronake.
Neka umre ako hoće da rodi u četrdesetim!
Radije me prijavite miliciji nego da me terate na ovo.
Izvadićeš ga kako ti kažem!
Drugarice, skoro je u petom... - Ućuti!
Drugarice! - Ućuti, kažem ti!
Marš kući! Crkni u bolovima, prokletnice!
Proklete bile! Gubite se!
Ubice!
Uništena mi je mladost!
Život mi je uništen, životinjo!
Jonela, dođi ovamo.
Uzmi!
Sipaj i i sebi čašu šljivovice.
Hajde!
Zašto me tako mučite, mama?
Šta sam vam uradila?
Irina, devojko moja...
Devojčice moja...
Nikad me niste voleli, mama. Nikad.
Ne shvatam zašto me toliko mrzite.
Znaš da ti želim dobro.
Dete nije dobro ni za jedno od vas.
Već si u godinama. Janis će uskoro u penziju.
Nećete moći s malim detetom.
A još i te malformacije...
Drugarica doktorka je u pravu.
Zbog te proklete radijacije pravo je mučenje imati decu.
Slušajte me.
Naše dete neće biti čudovište. Biće zdrav.
Brinućemo se za njega. Janis ga stvarno želi, mama.
Janis nije ovde. On je na moru. Tamo je drugačije.
Priroda je drugačija, oblaci su drugačiji. Mi živimo na ruskoj strani.
Šta god da bude, brinućemo se za njega.
Blesačo. Kako misliš da se brineš za hendikepirano dete?
Ja sam stara žena.
Janis dolazi kući svakih šest meseci na dve nedelje.
Kako ćeš se brinuti za hendikepirano dete?
Neće biti takvo.
Irina, kćeri mamina...
Reći ću ti nešto.
I ja sam pobacila.
Bila sam mlađa od tebe.
Bilo je to posle smrti Janisovog oca.
Kako bih sama podizala dete?
Dvoje da podižem sama...
Izvadila sam ga iz sebe.
Zna li Nene?
Ne.
Zna samo moja prokleta svekrva, a nije zvala lekara.
Pet dana sam krvarila, a nije htela da pozove lekara.
Dovela je veterinara.
On mi je spasao život.
Dao mi je antibiotik za konje.
Niko nije znao ništa o meni pet dana.
Siroti Janis je plakao pred vratima.
Bio je dete, ništa nije razumeo.
Ali ja to ne želim.
Ja to ne mogu.
Ja nisam kao vi.
Ti si ista ja. Ti si snažna.
Lepa i pametna.
Bolja si majka Gabrijelu nego što sam ja bila Janisu.
Ne znam zašto se toliko žališ, ionako ćeš ga roditi.
Podizaćeš invalida. Sad je ionako prekasno.
Šta je, drugarice?
Očvrsnula si od jedne čašice rakije?
Ako ja kažem da će to da uradi, onda hoće.
Drugarice učiteljice!
Čuo sam danas na radiju da je na Crnom moru potonuo brod.
Rumunski brod!
Ko je to?
Vasile. -Šta hoće?
Ne znam. Idi da proveriš.
Ti idi, inače ćemo svi imati problema.
Idi već jednom!
Bojiš se, Jonela?
Zašto si onda pristala na ovo?
Gospođo!
Šta hoćeš, druže?
Hleba. Drugarica učiteljica je tu?
Koliko dugo prisluškuješ? - Prisluškujem? Ja sam nagluv.
Koliko prisluškuješ?
Ja više ništa ne čujem, drugarice.
Ništa ne čujem od... - Reci mi!
Ništa ne čujem od one eksplozije...
Ne pravi budalu od mene. Reci mi!
Da vam kažem da ništa nisam čuo?
On je mrtav?
On je mrtav? -Ko?
Potonuo je, zar ne?
Smiri se. - Potonuo je, a vi ste znali!
Znala šta? - Ne čujete šta je rekao?
Brod je potonuo. Vi ste to već znali.
Prekini! Ko je potonuo? Ja ne znam ništa o tome. U kuću!
Istinu mi recite! Vasile, recite mi sve što znate.
Samoća nije dobra za ženu. Idem ja. Nije dobro.
Pomoliću se Bogu. - Irina!
Gubi se!
Vasile, uzmite sve i recite mi šta znate!
Govorili su o tome na "Slobodnoj Evropi". -Ne!
Na radiju, drugarice. - Kažite!
Čuo sam da je potonuo rumunski brod. To je sve.
Koji se đavo ovde događa?
U šta se pretvorila moja kuća? U vašar, mama?
Stišaj se da komšije ne čuju.
Briga me i da čuju. Svi su već ovde.
Ovo je vašar?
Šta vam je? Odakle taj bicikl nasred dvorišta?
Šta ti radiš ovde, Vasile?
Šetam se, nemam društvo...
Gde su deca?
Vidi tu kadu. Tamo je gde sam je ostavio.
Neverovatno. Ništa nećeš dobiti od mene ovog puta.
Kakvu sada zaveru kuju?
Ne znaš da sam nagluv?
Znam, neće to doći do partije. Šta je sada rekla?
Mama...
Stišaj se. Gde misliš da si?
Skloni se. -Stišaj se.
Imaš kuću na kraju sveta, ne daš mi ni da uđem u nju?
Skloni se, ženo. Zar moram...
Ništa nećeš dobiti od mene ovog puta. Idi kući.
Ograda nije podmazana, a kada je na istom mestu.
Idi kući. -Evo, idem.
Živote, prokletinjo!
Gubi se!
Pokupi prnje i gubi se iz moje kuće.
Gubi se, kažem ti.
Zaključala je decu?
Tata! -Tata!
Stigao si! Osećala sam da dolaziš.
Porazio si more. - Jesam. Dođavola s njim.
Da vidimo šta je tata doneo.
Jeste li bili dobri?
Jesmo!
Mama, nemoj da ideš. Moramo da razgovaramo.
Za tebe.
Voz.
A za moju princezu...
Jonela, idi. - Hvala, tata.
Laku noć!
Čokolada i voz? Tata, postaću mašinovođa.
Tata, vidi! Predivno je!
Sviđa ti se? -Da.
Gde će da obuče tu haljinu?
Ćuti!
Jesi li se dobro brinuo za devojke? -Bilo je teško.
Vidiš kako je teško?
Ja tako svaki dan.
Idi kod mame. Baka ju je opet uznemirila.
Došao bih ranije
da me nisu zaustavili na granici.
Proveravali su da li sam ozračen.
Kakva glupost.
To s radijacijom.
Na kojoj granici?
Ovde u Fokšaniju, na granici Moldavije i Vlaške.
Donesi nešto za jelo.
Donesi mi i čašu šljivovice.
Doneo sam ti broš iz Istanbula.
Da ga nosiš na krštenju.
Predivan je.
Nije trebalo da trošiš devize na to zapadnjačko smeće.
Nije problem. Ti imaš dovoljno ušteđenih deviza.
Za crne dane.
Nadam se da nisi sve potrošila.
Mama zna šta radi. - Kupi sve svojoj mami.
Znaš da podižem decu od svoje plate i dodatka?
Tek si došao, a već "mama ovo, mama ono".
Šta je?
Hajde, jedi.
Ne kuvam dobro kao tvoja mama?
Zašto bih kuvala? Danas si tu, sutra odeš.
Ti jedi ove hladne pomije.
Mama, sedi.
Sedi! Ja u svojoj kući naređujem.
Ako moja žena kaže da ovo zaslužujem da jedem,
onda ću to jesti.
Šta je bilo? Dečko ili devojčica?
Tako se ponašaš prema mužu? - Napolje iz moje kuće!
Gubi se da te ne ošamarim. Gubi se!
Gubi se i povedi decu sa sobom!
Hajde! Idi!
Deco, dođite kod tate.
Tata je umoran, mora da legne.
Ali ujutro ćemo se loptati i ješćemo čokoladu i sladoled.
Čokoladu i sladoled? -Brini se za mamu, ne ostavljaj je samu.
Pokaži mu svoje ocene.
Baka je u pravu. Otkad je stigao radioaktivni oblak,
ona zaslužuje sve ovo.
Evo, uzmite.
Napolju je mrak.
Ne govorite tako. Ona je vaša baka
i u pravu je za ocene.
Dođite.
Dođite. I ti.
Koji đavo...?
Vetar je opet pomerio antenu.
Šta radiš tamo? Silazi.
Irina, tebi govorim. Siđi da ne padneš.
Ne čuješ šta ti govorim?
Kad ti kažem da siđeš...
Skloni se. Ja ću.
Skloni se. Ja ću. -Mogu sama.
Ko ih je obesio?
Vasile? Mama? Ili ti? Ko?
Rekao sam ti...
Daj da vidim.
Dobro si.
Mogu li da ti poljubim ruku?
Ostavi me na miru. Kasno je.
Stvarno? Da si mi to rekla pre 20 godina,
razmislio bih, ali sada...
Šta je bilo, ništarijo? Dečko ili devojčica?
Šta je bilo? Izvadila si dete! Nevinu dušu!
Kučko! Uradila si ono što su ljudi i mama rekli
jer ne razmišljaš svojom glavom.
Ti si ubica!
Kučko!
Irina, gde si stavila žice za osigurače?
Pusti.
Isključili su struju.
Šta?
Neće biti struje do sutra.
Ima li struje kad ideš na more?
Ima.
A Istanbul...
Kako je tamo?
Tamo je...
Kao na razglednici? Prepuno svetla i boja?
Da, predivno kao na razglednici.
I ljudi su drugačiji.
Razmišljaju i hodaju brže.
Ispričaj mi više.
Pričaj mi o Istanbulu.
Palme rastu na ulicama,
sve miriše na narandže
i more.
Oprosti mi.
Opraštam ti.
Vidi Vasila!
Jedva si stigao kući, a on se ponaša kao gospodar.
Znaš šta Vasile kaže? -Ne.
Kaže: "Taj Bog u kog svi vi ne verujete štiti nas.
Kod nas nema radijacije."
Stvarno to govori? -Aha.
Da.
Ti mu veruješ?
Da.
Zašto ne bih?
Mnogo mu je stalo do tebe.
Kaže da si kao pustinjak tamo na pučini.
Bliže Bogu od nas na kopnu.
Možda je to istina.
Ne znam.
Kuda ćeš?
Zašto se oblačiš?
Kuda ćeš?
Zar stvarno imaš srca da me ostaviš s dvoje dece?
Stvarno ćeš dvoje dece ostaviti bez majke?
Bar mi reci da li je bila devojčica ili dečko.
Devojčica ili dečko? Šta je bilo?
Moram da idem.
Ako ne odem, tebi, deci i mami biće teško.
Zašto?
Ja želim da rodim to dete.
Molim?
Ne znam zašto, osećam da... - Koje dete? O čemu to govoriš?
Osećam da ćemo dobiti sina.
Da nisi došao, rešila bih ga se.
Nikad ne znam kad ćeš doći kući.
Moram da idem, milicija je na putu.
Tvoja mama je prijavila da nisam trudna. Obe će odvesti.
Irina, čekaj. Ne dam ti da odeš.
Idem kod svoje mame, tamo ću se poroditi.
Nedostaje mi moja mama.
I tata.
Čekaj. Šta je s tobom? Zašto želiš da odeš? Slušaj me.
Dođi ovamo. Slušaj!
Reci Marčeli da sam umrla.
Da sam nestala. Ne, da sam otišla u inostranstvo. To joj reci.
Ne. Slušaj me. Pogledaj me!
Pogledaj me! - Ne, ti slušaj mene.
Želiš li to dete ili ne?
Reci mi! - Naravno da ga želim.
Slušate rumunske vesti.
Kraj znači i novi početak.
Ime grada Temišvara govori se širom sveta.
Stanovnici Temišvara izašli su na ulice
da podsete Rumune i svetsku javnost...
Znamo za dramatične događaje koji su se dogodili
većinom u Temišvaru.
Kažem "većinom" jer... Informacije o kojima govorimo...
Zatim se jutros velik broj Rumuna pridružio Mađarima
koji su okružili crkvu.
...studentsko okupljanje pretvorilo se u protest.
Pristižu svedočenja iz Temišvara...
Nemačka novinska agencija donosi prve informacije o protestu.
...sinoć je vojska okružila Temišvar.
Vesti se zasnivaju na iskazima svedoka.
Medicinsko osoblje koristi vojna vozila za prevoz.
Povratnicima u Rumuniju
poručuje se da milicija koristi vodene topove protiv demonstranata.
Čehoslovački državljanin video je tenkove i blokirane ulice.
Asošijeted pres objavio je sinoć
da je Sekuritatea pokušala da interveniše
kad su građani izašli na ulice.
U dva po podne velike grupe vojnika
blokirale su pristup glavnim raskršćima...
Zašto plačeš?
Ne plačem.
Gotovo je. On je mrtav. Slobodna si.
Ana, mila.
U ovoj zemlji niko nije slobodan.
Šta je onda sloboda, mama?
Oponašaš me? -Ne, pitam.
Zašto?
Čupaš me.
Jer ti i tata...
Reci nešto. -Neću.
Jer smo ja i tata šta?
Prestani da udaraš nogama.
Ti već imaš slobodu. Tata je na moru, a ti si s Teom.
Gde si bila?
Žao mi je, nisam imala izbora.
Šta to radiš?
Gledam kroz prozor.
Prestani da udaraš nogama. - Neću.
Uzmi Teodora u naručje. On ti je brat.
Zove se "Teo"!
Zove se Teodor.
Teo! Tako ga baka zove.
Dobro, Teo. Uzmi ga.
Neću!
Ana Marija, ako ne prekineš, nikad nećemo otići odavde.
Nećemo stići na prokleti brod!
Ana!
Ana Marija, stani!
Ana Marija!
Ana, čekaj!
Vrati se u auto. -Neću!
Radi šta ti kažem! Nazad u auto!
Neću!
Vrati se! Smesta!
Ti si ista ona! Čudovište!
Ista ona. Slika i prilika...
Na jučerašnjoj konferenciji za novinare kancelar Kol rekao je
da stižu informacije o protestima u nekoliko rumunskih gradova
i dodao da su policija i vojska u stanju pripravnosti.
Agencija TAS, citirajući mađarsku agenciju danas u podne objavila je...
Doneću ti maramu!
Imam pionirsku. Ta ne valja?
Zafrkavaš me? -Ne.
Kako si drska! - Učila sam od najbolje.
Nasledila si sve najgore od bake.
Nasledila bih od tebe da si ostala.
Ana, šta ti je? -Šta je tebi?
Želiš da zaustaviš tatu i da opet odeš.
Zar ne znaš da ne znam da zapalim vatru i perem veše? Ko će kuvati?
Ko će nositi vodu? Ko će da me vozi na povorku?
Tvoj tata i...
Ko? Baka je mrtva.
Dobro je, Ana. Diši.
Diši. Mama je ovde.
Ali ti želiš opet da odeš.
Ne.
Više nas ne voliš.
Mala, ovde sam.
...nekoliko hiljada ljudi. Protesti se nastavljaju u subotu i nedelju.
Posebne snage Sekuritatee, milicija i vojska su intervenisale.
Najpre suzavcem, vodenim topovima i gumenim palicama.
Ispaljeni su hici upozorenja.
Demonstranti su potom otišli u zgradu partije
i zatražili sastanak s novim sekretarom Raduom Balanom.
Ilije Matej, bivši prvi sekretar Temišvara
takođe je negde u gradu.
Zar ne znaš da ljubav nikad ne prestaje?
Ona ne pakosti.
Ne gnevi se.
Ljubav sve trpi, sve veruje i sve oprašta.
Ali ja želim tvoju ljubav.
I hoću da se nađem s tvojim tatom.
A potom ćemo videti.
Oprosti mi, mama. Nedostajala si mi.
Ko poslednji do auta, taj je magarac!
Drže li ovi stubovi most?
Da, mali. Drže most.
Ne brini se, mama. Otići ću do seoskog popa
i daću mu svoju ušteđevinu.
Ja ću da nabavim hleb, a u ormaru imam ubruse.
Imamo sveće. Tata ih je doneo iz Istanbula.
Bez brige, mama. Prebrodićemo ovo.
Ovaj film je posvećen našim roditeljima
i svima koji su i dan-danas žrtve komunizma, straha
i černobiljske katastrofe.
MEDIATRANSLATIONS