Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
EN BALLET I TO AKTER
AKT 1
ONSDAG VÆGT 46,7
ARM 22,2 HOFTE 87,2
TALJE 56,1 BRYST 87,3
-Vi tager afsted. -Giver du et lift?
Desværre, søde. Din far skal i retten.
-Held og lykke i dag. Vi snakkes ved. -Tak.
Godmorgen.
-Hvad med en pause? -Når jeg får pladsen.
-Du bliver skør, Lidi. -Tja…
Du kan ikke være den eneste skøre i familien, søs.
Mor opdager dig.
Jeg åbner et vindue.
Hvad er klokken?
-Fandens! -Jeg rydder op. Jeg skal bruge en pause.
Tak, jeg er sent på den.
Der er nyheder i dag, ikke?
Jeg får at vide, at mit liv ikke ændrer sig.
Lad nu være.
Måske vælger de dig ved et uheld.
Jeg tvivler.
Du ser smuk ud.
Er den stram?
-Det synes jeg ikke. -Sig til, så laver jeg den med det samme.
Har du pakket?
Nu har jeg.
Hvad med mig?
Ser jeg fin ud?
Jeg kan gå selv, mor.
Det er din første dag i firmaet. Tror du, jeg vil gå glip af det?
Nej.
Lad os gå. Du må ikke komme for sent.
Ja?
-Hej. Irene? -Hallo?
-Det er Laura, Normas assistent. -Hvordan går det?
Ja.
Tak.
Okay.
Mor…
Vi ses senere.
Jeg vil høre det hele.
-Hun tog ikke engang sine ting. -Hun ville komme tilbage.
Hvad lavede María så i New York?
Stop.
-Hvad? -Stop det.
Vi ses senere.
Farvel.
Hallo.
-Hej. -Godmorgen, Ruth.
Hej.
Hvordan går det?
Jeg har det fint.
Tak for din besked. Jeg fik aldrig svaret.
Det er fint nok.
-Du skal vide… -Ja, det er surt.
Ikke andet.
Hvis du vil snakke…
Åh, gud. Jeg har det fint. Okay?
Hvad så?
Er der nyt om hendes afløser?
Det er dig, Ruth. Tydeligvis.
Vi byder nytilkomne velkommen.
Det er en ære at være i dette kompagni.
Jeg håber, I gengælder æren.
Undskyld mig.
Sæt dig med de andre.
Der er ingen undtagelser.
Hver dag skal I bevise, hvorfor I er med i dette kompagni.
Eller rettere, for hvad.
Ved nogen det?
Ved nogen af jer, hvorfor I er her?
De nytilkomne?
For at danse?
Man danser på natklubber.
I laver noget andet her.
For at forvandle flere års ofre til et øjebliks perfektion.
Et enkelt øjeblik,
der vil bestå for evigt i beskuerens øjne.
Intet er vigtigere, forstået?
Intet.
I år var hovedproduktionen Giselle.
Sådan forbliver det til ære for María.
Det er ikke den klassiske Giselle.
Denne gang er det en kvinde, hvis død antænder en revolution.
Jeg antager, I allerede ved, hvem der er udvalgt?
-Ruth, ikke? Selvfølgelig. -Det må det være.
Hun har vist ikke sagt noget.
Jeg siger det ikke.
Giselle er en tapper kvinde.
Hun ville omfavne galskab for at kæmpe for sin tro.
Hvis personen, der lige er blevet solodanser,
ikke kan sige det højt, ikke kan lede dette kompagni…
-Du har ikke sagt det? -Der var ikke tid.
Selvfølgelig ikke, du var forsinket.
Undskyld.
Lad det ikke ske igen.
Sæt dig ned.
Resten af jer, vær klar.
Auditions til resten af rollerne er om et par dage.
Intet er afgjort.
Bevis at det er jeres højeste ønske i verden.
Carmen…
Otte og…
En.
To.
Stor.
Og fem.
Nu, cirkler med hovedet og stå fast.
Løft. Og…
Otte, to, tre, en…
Og femte position.
Lad os skifte grupper.
Okay, håret op.
Venner…
Vi begynder.
Kom så. Musik.
Udad…
Hvad hedder du?
Aurora.
Aurora?
Godt gået.
Vi prøver en anden gruppe.
Og en, to. En to.
En, to og…
Igen. En, to og…
To, en to og chaîné.
Og…
Godt.
En, og en…
Sådan. Og en, to, en…
Den sidste. To, tre…
Kom så. To, og diagonalt hoved.
Tillykke.
Tak.
-Jeg ville… -Nej.
Du troede ikke, jeg opdagede det?
-Måske er hun bange for dig. -For hvad?
Aner det ikke, det er dig, der skjuler ting.
Giselle, kommer du til festen i aften?
Eller er du bange for stoffer i drinken?
Det er okay.
Du kan have den grønne kjole på.
Den er du flot i.
Jeg vil ikke med.
Jeg er træt.
Sov senere.
Det er en vigtig dag, og det er festerne også.
Mor, jeg kender ingen.
Aurora.
Du er ikke lille mere. Du hører til.
Du kunne have været solodanser.
Corps de Ballet.
Du får se.
Du får rollen, du fortjener.
De skifter snart mening.
Derfor skal du være, hvor de er. Vis dig frem.
Tal med alle. Gem dig ikke, lad dem se dig.
Jeg venter, til du kommer hjem.
Hej.
Skal du ryge?
Ja.
Vil du have en?
Okay.
Du ryger ikke, vel?
Nej.
Du kan blive her, hvis du vil.
Jeg gider ikke indenfor.
Bare smid den væk.
Tak.
Stop med at takke konstant.
Du er med i kompagniet, I har alle ret til at
være indenfor, udenfor, hvad I vil.
Det er fint her.
En cigaret, og så går vi.
-Og hvad så med solodanser? -Vi har været her hele aftenen.
Ruth er ikke slem.
Hun er ked af det med María.
Var de venner?
De var altid sammen.
Hvordan var hun?
María var…
Bare María.
-Hvordan har du det? -Mig? Med hensyn til hvad?
Med at blive den nye solodanser.
Den nye Giselle.
Hvad er der?
Det er bare, at ingen har spurgt mig før.
Jeg er Irene.
Jeg er Aurora.
Hilste du på en masse?
Ja, alle.
Var hele kompagniet der?
Det tror jeg.
Talte du med afløseren?
Afløseren?
Nærmest ikke.
Hvordan er hun?
Er hun bedre end María?
Det er hun vel.
Der er ikke mere at sige?
Det var sjovt, mor.
Jeg sagde, det var en god idé.
Jeg er stolt af dig.
Få hvilet dig.
Godnat, skat.
IRENE DET HER VAR MARÍA
Jeg ville bede om stilhed, men I er stille.
Som I ved,
har vi ingen faste koreografer i dette kompagni,
for vi vil have den bedste til hver produktion.
Der er ingen i danseindustrien, der ikke kender navnet og værkerne
af Erik Christensen.
Han har lavet banebrydende koreografi til de nyeste produktioner.
Jeg kunne snakke løs om hans planer, men det må han hellere selv fortælle om.
Så er det dig, Erik.
Godmorgen.
For det første
vil jeg bede jer om at fokusere
på dette.
Det her øjeblik.
Lige nu og her.
Et øjeblik der er Giselle.
Kun Giselle.
Hvem kan fortælle om historien?
Ikke engang Giselle selv?
Jo.
Giselle er historien om en bondepige,
der får knust sit hjerte af en mand ved navn Albrecht,
og det gør hende skør.
Og hun dør.
Men er det alt?
Du må kunne fortælle mere.
Der er også Wilis. Ikke?
Hvad repræsenterer Wilis?
De er skovens ånder, der byder Giselle velkommen i døden.
Deres dronning hedder Myrtha. Det er ugifte kvinder, som døde.
Så i dag…
Ingen dør af den grund, vel?
Vores Wilis bliver mørke, smukke men kolde væsener.
En blanding af nymfer og vampyrer.
Misforstå mig ikke, hvad Irene sagde, er sandt.
Du har også ret.
Men det er overfladisk. Giselle er meget mere.
Det er en historie om forræderi, tilgivelse, død.
Derfor vil jeg bede jer om
at tænke over, hvad vi elsker.
Vi elsker vores familie.
Vi elsker vores mødre.
Vores partnere.
Vi elsker at danse.
Lad os begynde.
Jeg glæder mig til at se, hvad I kan,
og hvorfor I skal være være med i den nye Giselle.
Skal vi?
Hun kunne være Myrtha.
Stop.
Hvad er der galt?
Irene?
Ja?
Du har ikke fanget hendes blik.
Albrecht er en stærk kraft,
der uforsætligt ødelægger alt.
Og denne Giselle
har ikke set på dig en eneste gang.
Igen.
Fra begyndelsen.
Jeg vil se en rigtig danser.
Hør. En danser, ikke en ballerina.
Dem har vi fundet.
Hun kunne være en god Wili.
Beklager.
Han ringede igen.
-Ja? -Og truede med at komme herhen.
Jeg var mundlam. Han var vred.
Det vover han ikke.
Tag ikke imod hans opkald, forstået?
Okay.
Tak.
Du er en perfekt Wili.
Hvad er der?
Jeg hader at se mig selv.
Det ser nemt ud.
Jeg har haft et trick i årevis.
Et trick?
Du må love at holde det hemmeligt.
Det lover jeg.
Virkelig?
Selvfølgelig.
Hvad er det?
Du må ikke grine.
Det ville jeg aldrig gøre.
Sig det.
Tja,
når jeg lukker øjnene, forsvinder alle tanker.
Jeg forsvinder hen til et sted, kun jeg kender til.
Nogle gange vil jeg ikke tilbage.
Følelsen af at være et sted, hvor ingen kan såre dig?
Det eksisterer ikke.
Hvorfor ikke?
Det er mit sted, og intet kan såre mig.
Heller ikke dig, hvis du vil.
Hvorfor skulle noget såre mig?
Fordi alle vil være Giselle.
Men kun du er hende.
Den her er gratis.
Lækkert.
Fingrene væk. Kald på din søster, tak.
Irene, middagen er klar.
-Hentede du laks? -Ja, værsgo.
-Er du okay? -Ja, prøverne var udmattende.
Far, jeg kan ikke tåle vin.
En smule til at skåle.
Du kan ikke finde ud af at have det sjovt.
Okay så.
Det er vin til for.
Vi nåede ikke at fejre.
En af dine fars kunder inviterede os på middag.
Han insisterede.
Det var en svær sag, Rosa. Han var glad.
Ligesom du bør være. Du vandt ikke? Sådan er det.
Lad os skåle.
Ja.
-For Giselle. -For Giselle.
Det er lækkert.
Et spørgsmål.
Hvor længe kan du lave det Giselle -halløj?
Så længe Norma lader mig.
Er det ikke en barnekarakter?
Jo. Men det er lige meget i ballet.
Er der voksne karakterer med i historien?
-Min mor, men hun danser ikke. -Javel.
Nyd den her tid.
Tiden går hurtigt, og du vil savne den.
Jeg har lige fået rollen, og du snakker om at miste den?
-Ingen sagde det. -Selvfølgelig ikke.
Men på et tidspunkt skal du arbejde med noget,
der ikke stopper, når du er i trediverne.
Vil du være tjenestemand, kan du få mine noter.
Jeg laver sjov.
Men far har en pointe.
Jeg ved ikke, hvad en danser laver efter.
Jeg har ingen anelse.
-Jeg tænkte på koreograf. -Interessant.
Det er sejt.
En koreograf?
-Hvad er der galt i det? -Ingenting.
Hvor mange dansere er der i din trup?
Omkring 50.
Halvtreds.
Hvor mange koreografer?
En.
Jeg har ikke flere spørgsmål.
Tag noget vin.
Koreograf lyder fedt.
-Den er god, ikke? -Wow.
Han ejer vingårde, ikke?
Hans familie gør.
Den er lækker.
-Den er meget god. -Den er god.
-Giv mig dit glas. -Bare en smule.
Den er så god.
Kan du lide vinen, Lidia?
Ja, den er lækker.
Han er din far.
Du kan ikke bebrejde ham for at ville dit bedste.
Han er bare bekymret.
Hvad, hvis han har ret?
Om hvad?
At det er kortvarigt.
Ender det, er det sådan.
Du finder noget andet.
Må jeg være ærlig?
Ved du, hvad jeg ikke kan lide ved stykket?
Hvad?
At Giselle er en kvinde, der bliver skør af en mand.
Jeg ved ikke.
Jeg ved, de klassiske balleter er sådan, men…
…vi ser altid dumme ud.
Tja.
Jeg vil lægge mig ind.
Bær over med din far.
Måske er han klodset med ord, men han elsker dig højt.
Ligesom jeg.
Tillykke.
-De er smukke. -Tak.
De er fra mine første optrædener.
Jeg lavede den kjole.
Virkelig?
Jeg lavede dem. Min mor var syerske, hun lærte mig det.
Og det er hendes hus.
-Ja? -Jeg arvede det.
Vi beholdte alt, selv snørrebåndene.
Den her er meget smuk.
Gode tider.
Jeg har glædet mig til at møde dig. Aurora snakker om dig.
Hele tiden.
Mallorca.
Vi optrådte med The Firebird.
Det var en lille og simpel produktion, ikke som jeres.
Skolen kunne ikke meget mere.
Men I ser glade ud.
-Vi hadede hinanden. -Virkelig?
Kan du se hende til højre?
De puttede glasskår i hendes sko, da hun skulle være Anne Karenina.
Det er Laura, de ødelagde hendes dragt lige inden, hun skulle ind.
Jeg har endda set mus i et klædeskab. Døde mus.
Derfor stoppede du?
Jeg faldt.
Jeg stolede på den forkerte.
Var det med vilje?
Det var gode tider.
Lad os spise.
Irene, du skynder dig gennem optakten.
Du skal slappe af.
Jeg prøver.
Bare gør det.
Jeg ændrer ikke på koreografien for din skyld.
Okay.
Fra starten.
Stop.
Irene, det er ikke korrekt.
Er din optakt ikke korrekt, kan Israel ikke hjælpe dig.
Okay.
-Skal jeg finde en anden Giselle? -Nej. Vi skal bare øve mere.
Vi har ikke tid.
Jeg løser det eller finder nogen andre.
Vi prøver igen.
Sådan. Det var perfekt.
Du var i et med musikken og var i karakter.
Kan du se? Du kan godt.
Ja, du kan godt.
Koreografien er et spørgsmål om liv og død.
Okay?
Sådan der, eller tilbage til de menige.
Forstået?
Vi prøver en sidste gang.
Jeg forstår det ikke.
Det er ingenting. Din optakt er korrekt.
Det skete, da jeg så dig. Jeg var ikke længere bange.
Bange for hvad?
At skuffe dem.
Ikke at kunne levere.
Se?
Intet kan skade os her. Nu tilhører det os.
Tror du det?
Jeg er sikker.
Det er jeg også.
Hundrede procent sikker.
På hvad?
At I vil elske det her.
-Det er? -En fantastisk produktion.
I skal se den i aften.
I vil blive imponerede.
-Hvorfor tror du det? -Alle elsker den.
Vi er ikke som alle andre.
"Specielle piger, ulig alle andre",
I har lige fået rabat.
Fedt.
I må være med i kompagniet, ikke?
-Jo. -Okay, så har vi en god grund.
Tak, men vi har travlt med at øve.
Øver I om aftenen?
-Nej, men… -Hvor meget rabat?
Fedt. Lidt initiativ.
To for en. Hvad hedder I?
-Aurora. -Aurora.
Som Tornerose.
Jeg er Irene.
Hej, Irene. Jeg hedder Jon.
Jeg tilføjer Tornerose på listen, og så betaler I bare for en.
De er vanvittige.
Der er intet klassisk over dem. Det er ulig noget, I har set.
Hvor ved du det fra?
Det her har I ikke set, det ved jeg.
Jamen, så
klokken 20?
Okay så.
Kom til tiden.
Klokken 20.
Farvel, Jon.
Farvel.
-Hej. -Hej.
Se her. Det er fedt. I aften i Garaje Lumière…
NYE GARAJE LUMIÈRE
-Hej. -Hej.
-Navne? -Hun er på. Jeg betaler.
Aurora Ruiz.
Du er ikke på listen, beklager.
Hvad med Tornerose?
Hun er. Velkommen.
Tak.
-Han ville ikke møde dig? -Nej, men det er lige meget.
Han skred, da han hørte, min mor var gravid.
-Jeg kender heller ikke min far. -Nej?
Min mor vil ikke snakke om det.
Du er heldig, for jeg ved, hvordan man kommer over det.
Tja…
-Vil du høre? -Ja da.
Hold den her.
Hvad laver du?
Den hedder…
…"fuck dem" metoden.
-Det kan jeg lide. -Ja?
-Ja. -Det er brugbart.
Hvis din far ikke var med til dine fødselsdage…
Fuck ham?
Fuck ham.
Hvis min far aldrig hjalp mig…
-Fuck ham! -Fuck ham!
-Nu prøver du. -Okay.
Her.
Min far har aldrig set mig danse.
-Fuck ham! -Fuck ham!
-Ja! Kan du lide det?
Jeg elsker det.
Hørte I det?
Hej!
Hun elsker det!
Pas på canon.
Bedre.
Fokusér på hovedet.
Op.
Mere spænding i hænderne, Wilis.
Op på tåspidserne.
Tryk på trinnene.
Og brodden.
Energisk. Ud.
Og op.
Bourrée på stedet.
Slap af.
Undskyld.
Er du okay?
Ruth, du må være forsigtig.
Myrtha går kun iblandt Wilis, mens de danser.
-Okay. -Du må ikke gå i vejen.
-Hun var selv i vejen. -Ruth.
Du skal fokusere på det, vi laver, ellers når vi det ikke til premieren.
-Jeg fokuserer. -Nej, du gør ej.
Du er vred, og du mister dit fokus.
Tag al den vrede og kanaliser den over i karakteren.
Myrtha har mere brug for det.
Kan du gøre det eller ej?
Kom så, piger.
Vi tager den fra toppen.
-Jeg er nødt til at se Norma. -Du må ikke gå ind.
Jeg går ind.
Jeg går ind!
Hvad laver du her, Óscar? Du må ikke være her.
Jo, jeg må.
Jeg har ringet i tre måneder. For at få min datters ting tilbage.
Er du fuld? Du skal ikke lave en scene…
Du skal ikke stjæle hendes ting fra mig.
Hun var min datter.
Min datter.
Ikke din.
Skal jeg ringe til politiet?
Hr, det er bedst…
-Rør mig ikke. -Okay.
Jeg ved ikke, hvem fanden du er, men bland dig udenom.
Vil du pine mig, som du pinte hende?
Hvad ved du om hende?
Din lede kælling.
Hun vil ødelægge jeres liv.
Alle jeres liv.
Stol på mig.
Du fortsætter.
Lad os gå.
Okay, fra toppen.
Undskyld mig.
Ja?
Jeg ville bare sige, jeg så op til María.
Tak.
Undskyld mig.
Du minder mig om hende.
Meget.
Vent!
GISELLE MARÍA POZAS NOTESBOG
LISBON
Jeg forstår ikke, hvorfor María kunne lide hende.
Sådan var hun ikke altid.
Stop med at forsvare hende. Eller skubbede hun mig ved et tilfælde?
AKT 2
Det er ikke vores. Vi burde aflevere den tilbage.
Det er Giselles notesbog. Og hvem er nu Giselle?
Stop.
Den er ikke min.
Det er den nu.
María efterlod den nok som en manual.
SANTA MARÍA RESERVOIR
ÅNDERNES SKOV
-"Åndernes skov." -"Åndernes skov."
Nu forstår jeg, hvorfor María elskede det her.
Her er smukt.
-Var det hendes mor? -Ja.
Hun var amerikaner.
Hun tog hjem til Amerika efter skilsmissen.
Hun forgudede hende.
Mødte du hende?
Ikke meget.
Når vi var på tour i New York,
kom hun til forestillingerne.
Kan du lide dine forældre?
Man har ikke rigtig et valg.
Nej, men kan du lide dem?
Min mor, men…
Jeg har ikke meget tilfælles med min far.
Hvad med dig?
Kan du lide din mor?
Nogle gange.
Jeg ved ikke, om hun kan lide mig.
Hun elsker dig.
Hun elsker min dans. Den, og at jeg er kommet ind i kompagniet.
Ved du, hvad jeg synes?
Fuck dem.
-Fuck dem! -Fuck dem!
Ved du hvad?
Vi kunne blive her for evigt.
Det bliver vores sted.
Vi kan være, hvad vi vil her.
Ingen kan skade os her.
Jeg kan lide det her.
Det her er…
…vores.
Unikt.
For evigt.
Skynd dig!
-Skynd dig. -Det er okay, slap af.
Et øjeblik.
-Irene, skynd dig. -Det er okay.
Åh, gud.
-Har du den? -Ja.
-Er du sikker? -Ja. Klaret.
Hvordan føles det?
Hvordan føles hvad?
Det her?
Nej, med en anden.
Sex?
Ja, det.
Sex.
Jeg ved ikke.
Det er som at danse på en natklub, og jeg vil helst danse på scenen.
Jeg har aldrig…
-Danset på en natklub? -Jeg har danset med dig.
Måske burde du gøre det med en anden, Tornerose.
Gav du ham ikke dit nummer?
Jo.
-Men han har ikke ringet. -Har du ringet til ham?
Er her ikke køligt?
-Hvornår så du ham sidst? -Den dag.
I dag er lørdag, ikke?
Jo, hvorfor?
NYE GARAJE LUMIÈRE
-Er det en god idé? -Helt sikkert.
Hvis han siger nej?
Kom nu bare afsted.
Aurora!
Din rygsæk.
Du sover ikke hjemme i nat.
Vi ses i morgen.
Vi er ved at lukke ned.
Er Jon her?
Han kommer snart. Vent her.
Hjælp!
Er du okay?
Hjælp!
Er du okay?
Hjælp, en eller anden!
AKT 2
-Jeg er Pedro Ángel Sánchez fra El País. -Hej.
Klar. Kan du sige noget til lydtjek?
Ja.
Jeg hedder Irene Solís, og dette er den Nationale Klassiske Ballet.
Og jeg er…
Aurora.
Hvordan går det?
-Fint. -Ja?
Hvordan var din uge?
Jeg har øvet meget. Sådan er dans.
Hvad mener du?
Det er udfordrende.
Udfordrende eller for hårdt?
Intet er for hårdt, når man udlever sin drøm.
En drøm?
Hvad skete der?
Alle var lavet af glas.
Men jeg havde det fint.
Hvorfor?
Ingen gjorde grin med mig.
Var du alene?
Nej.
Irene var der.
Fortæl mig hvem Irene er.
Irene er en normal pige
med en normal familie
og et ikke så normalt job.
Det er alt.
Og Giselle?
Giselle er en kvinde, som…
…bliver vanvittig og dør, fordi en mand forråder hende.
Føler du, han forrådte dig?
I kendte knap nok hinanden.
Det er vel sandt.
Aurora, forstår du, at de beskeder du har sendt til ham siden da,
at de er forkerte, at de ikke…
…er i orden?
Og at det sårer dig endnu mere?
Smerte hører med til jobbet,
ligesom de følelser vi skal udvise oppe på scenen.
Tænker du på en bestemt, når du har smerter under en dans?
Jeg tænker på…
…hvor hårdt det kan være, når man savner en.
Hør.
Jeg kan ikke fortsætte med at behandle din datter.
Eller jeg burde ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg har kun tilset hende i en måned, men hun bør tilses af en psykiater.
-Hvornår så hun sidst Irene? -Inden ulykken.
Lad det være sådan.
Jo før hun bryder båndet, jo før bliver hun normal.
Nummeret du ringer til er ikke tilgængeligt.
Aurora, sig til når du tænder for din telefon.
Jeg er nødt til at vide, at du er okay.
Jeg ved kun, hvad de siger i kompagniet.
Man glemmer aldrig sin første gang.
Hvordan har du det?
Jeg kunne have det bedre,
men jeg føler mig svimmel.
Eller bange.
-Er det ikke det samme? -Nej.
Det er det ikke.
Lad os gå hjem.
Jeg giver en drink.
-Jeg har time i morgen. -Nej. Du har time lige nu.
Du var god i dag.
Operahuset i Paris.
Hun bukkede 12 gange.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Tak.
Må jeg spørge om noget?
Vil du?
Hvorfor valgte du mig?
Fordi du er den bedste.
Nej.
-Ruth er den bedste. -Ruth er den perfekte Myrtha.
Men du er en enlig kriger, som Giselle.
Som mig.
Hvordan har din mor det?
Hun har ikke været forbi længe.
Fint. Hun har travlt med arbjede.
Mine forældre tog heller ikke mig seriøst.
Det gjorde de aldrig.
Selv ikke efter jeg skulle dirigere den vigtigste dansetrup i landet.
Derfor skal du være stærk.
Norma,
jeg er måske ikke stærk nok.
Kom.
Jeg vil vise dig noget.
Hvad ser du?
-Aner det ikke. Mig. -Hvad mere?
Det ved jeg ikke.
Stop med at holde dine følelser tilbage.
Du kan fortælle alt, her er sikkert.
María kæmpede også, men hun klarede den.
-Jeg ved ikke, om jeg er god nok. -Ellers havde jeg ikke valgt dig.
Kun du synes, jeg er god.
Det vigtige er, hvad vi synes.
Og at du stoler på mig.
Jeg tager mig af dig, uanset hvad.
Jeg valgte dig ikke.
Det gjorde María.
Aftenen inden hun tog til New York
sagde hun, du ville være den perfekte Giselle.
Og hun havde ret.
-María var perfekt. Ikke mig. -Hvis hun var det, ville hun være i live.
Hun kunne have været udødelig.
Hun havde alt.
Ligesom din ven, Aurora.
Men nej…
De smed det begge væk.
Det var ikke Auroras skyld.
Det er underligt, men…
…når vi er sammen, kan intet gøre os ondt.
Stop med at holde dig ansvarlig for andres liv.
Du er kompagniets solodanser.
Du må lære at være alene og uafhængig af alle andre.
Solodansere har ikke venner på scenen, Irene.
Jeg bryder mig ikke om, hvad der skete,
men det er godt, I kom hver for sig. Hun var en dårlig indflydelse.
Nogle gange sker ting af en grund.
Tag den her.
Den er til dig.
Du skal nedskrive alle Giselles tanker i den her.
Hvordan hun er.
De ting hun kan lide.
Hendes frygt, den der får hende op om morgenen og holder hende vågen om natten.
Det vil hjælpe dig med at glemme Irene og blive til Giselle.
Du er hende ikke, før du forstår hende.
Det er dit eneste job.
-Norma… -Timen er slut.
Gør det ondt?
Nej.
Det svier lidt.
Se? Det er fordi, det heler.
Nogle gange tager læger fejl.
Og du er ung, Aurora.
Om et par måneder er alt normalt igen.
Så kan jeg ringe til Irene?
Selvfølgelig.
Men lige nu bringer telefonen kun problemer.
Jeg beholder den indtil videre.
Terapeuten spurgte, hvad der ville ske, hvis jeg ikke kunne danse igen.
Han er ubrugelig, og vi tager ikke tilbage, okay?
Han siger, du skal se en psykiater. Du smadrede ikke hovedet.
Hvad hvis det er sandt?
Hvad hvis jeg aldrig kan danse igen?
Det sker ikke. Det sker ikke mod min datter.
-Mor! -Ja?
Nu gør det lidt ondt.
Undskyld.
Pis, undskyld.
Hvad fanden? Kan du banke på?
-Jeg troede, jeg kunne komme ind. -Det kan du ikke, okay?
Okay, undskyld.
Jeg ville bare høre, hvordan det gik.
Godt. Helt perfekt.
Det er godt at høre.
Det gik godt for mig.
Hvad gjorde?
Eksamen, Irene.
Hvornår er den?
I går.
Taljen.
-Okay, armene ned. -Og?
Du holder formen.
Kan du færdiggøre det senere?
Selvfølgelig.
Vi gør det senere.
Ja?
Jeg skal bruge Giselles kostume.
-Hvilken akt? -Anden.
Okay.
Giv mig et øjeblik.
-Har hun prøvet det på? -Nej.
Hun er på om 20 minutter.
Gør den lidt mindre.
Hun ved ikke, hvad der er på spil.
Åh, gud.
Vær stærk.
Der er en fed bar i nærheden.
-Ja? Okay. -Ja.
Vi ses derovre.
Okay, vi ses.
-Farvel. Tak. -Selv tak. Vi ses.
Der er en udstilling på Garaje Lumière…
Hvad laver du?
Jeg arbejder.
-Skal det være her? -Jeg vælger ikke stedet.
Jeg kan ikke. Jeg har travlt.
Det må være fedt at se sig selv.
Jeg så, hendes navn mangler.
Hvordan har hun det?
-Hvad tror du? -Det ved jeg ikke.
Det må du vide.
Hvordan går det?
Irene,
jeg beklager, men det er ikke min skyld.
Aurora er sød, men det var kun en aften. En aften og to kys.
Sikkert.
"Fuck hende", ikke?
Jeg er ikke en slem fyr,
men at skrive sådan på grund af noget, hun selv tror er ikke fair.
Hvilke beskeder?
Du er hendes ven, det må du vide.
Det har hun ikke sagt?
-Hvornår talte I sidst? -Hvorfor?
Jeg er ligeglad. Men det er hun nok ikke.
Jeg må gå. Det er et stort område.
Nå ja, og…
…knæk og bræk.
Ja?
Pilar, det er Irene.
Et øjeblik. Jeg kommer ned.
Hej, Pilar.
Aurora hviler sig.
-Må jeg se hende? -Nej.
Det er en dårlig idé.
Hvorfor?
Du ved, hvad der skete sidst.
Jeg vil bare undskylde.
Så er du sød.
Tja.
-Irene? -Aurora, gå ind igen!
Du kom.
Aurora.
Mor, lad hende komme ind.
Nej.
Kom nu.
Jeg skal tilbage i kompagniet, ikke? Irene kan hjælpe mig.
Derfor er hun her.
Ikke?
Jo.
Mor, kom nu.
Mor.
Nu gør det ikke så ondt. Det er blevet meget bedre.
Hvad er det?
Det er en skinne.
Den er ikke sjov at gå i,
men mor sagde, at gik jeg med den, kunne jeg måske danse igen.
Jeg har savnet dig.
I lige måde.
-Hvorfor kom du ikke før? -Jeg kunne ikke.
Norma tillader ingen distraktioner.
Inklusive mig. Ikke?
-Det var ikke din skyld. -Jeg efterlod dig. Og se hvad der skete.
Derfor må vi ikke forlade hinanden igen.
Norma gav mig en identisk en.
Den her notesbog er unik.
Hvad vil Giselle?
Giselle ville bare danse.
Men…
Forsigtig.
Okay.
-Klar? -Klar.
Du skal være med til premieren.
Jeg kan ikke uden dig.
De håber alle, jeg fejler.
Selvfølgelig kommer jeg.
Lov det.
Jeg lover.
Jeg savner vores sted.
Også mig.
Men pas på.
De er efter dig.
-Hendes mor er dommer og faren advokat. -Jeg…
De må vide det. Hun må have sagt det.
Hej.
Hun er et røvhul.
-Hun fangede os. -Fuck hende.
Så du hendes ansigt?
Nej, nej, stop. Stop.
Jeg kan ikke lide det. Igen.
Vi starter fra faldet.
Stop.
Du skal ikke hoppe, du skal flyve.
Jeg skal føle, du letter og forsvinder.
Ja, du danser med din sjæl.
Du følger ikke bare trin.
Igen.
Stop. Nej, det dur ikke.
Nok.
Det dur ikke.
Skal vi ikke tage en pause, Norma?
Nej, jeg skal møde vores pressemanager om ti minutter,
og jeg vil ikke udskyde premieren.
Det afhænger af dig.
Dine kammerater afhænger af dig.
Hele kompagniet afhænger af dig. Igen.
Ingen sjove udtryk.
Kan vi begynde fra arabesque, tak?
Pis!
-Er du okay? -Ja, det tror jeg.
Kan du bevæge dig? Stil dig op.
Og foden?
-Okay. -Ja?
Irene.
Undskyld, jeg gled.
-Du skal ikke røre mig! -Det var et uheld.
-Var det? -Undskyld. Ja, et uheld.
-Det var det, du ville, ikke? -Hvad?
Talte du ikke om det her i omklædningsrummet før?
-Du ved ikke, hvad du snakker om. -Ruth.
Et øjeblik.
Irene.
Det kan ske.
Heldigvis kan vi fortsætte.
Fortsætte?
-Skal jeg fortsætte? -Jeg beklager, men det skal vi.
Vi har meget kort tid.
Generalprøven er på tirsdag.
-Kan du ikke se det? -Hvad?
Irene, der er intet at se.
-Det var et fucking uheld. -Det var det fandeme ikke!
Du er skør. Du skal ikke tale sådan til mig, kælling.
-Hvad sagde du, din idiot? -Irene.
-Norma, sig du så det. -Så er det nok, Irene.
Hun er efter mig. Og I ved det.
Du er lige så sindssyg som din ven.
Irene.
Fandens!
Ned fra scenen.
-Men Norma, fortæl dem hvorfor. -Stop.
Norma, sig hvorfor du valgte mig. De skal vide det!
Et ord til og du er ude af kompagniet.
Din prøve er slut.
Forsvind.
Du havde ret.
Vi snakkede om dig tidligere, men ikke som du tror.
Jeg beder Norma om at fjerne Israel.
Israel gjorde ikke noget.
Han ville ikke tabe dig med vilje.
-Du var der. Du så det. -Jeg så, du ikke stolede på din partner.
Jeg skal stole på en, der lægger glasskår i bruseren?
Det var ikke mig.
Jeg sagde til personen, der gjorde det, at det var dumt.
-Jeg tror ikke på dig. -Du tror på ingen.
Ikke engang dig selv.
Du accepterede aldrig, at Norma valgte mig.
Du accepterede det aldrig selv.
Med den attitude ender du som María.
Hvordan. Død?
Undskyld.
Vil du vide, hvad vi snakkede om?
At vi ikke kan lide, at Norma presser dig,
og du burde gøre noget.
Du er sur, fordi hun ikke valgte dig som Giselle.
Er det din hævn?
At fjerne alle dirigenter, der ikke vælger dig?
Jeg kan ikke lide dig.
Og du mig.
Og vi kommer nok aldrig overens, men jeg vil ikke se dig lide.
Hvem siger, jeg lider?
-Hvorfor skulle jeg det? -Samme årsag som María.
Normas metode er usund.
Hun tænker ikke på andet end scenen.
Men når vi går ned derfra, skal vi tilbage til verden.
Har hun ikke sagt, du har det bedre alene?
María troede på hende og isolerede sig selv. Lad ikke Norma gøre det mod dig.
Hvorfor fortæller du mig det?
Jeg sagde det aldrig til María.
Måske havde hun stadig været her.
Hun kommer ikke.
Hun kommer.
Lad os være tålmodige.
Vi har ventet i en halv time.
Det ligner ikke din søster, noget er galt.
Hun er ikke interesseret i den her familie.
Har du ringet?
Hun svarer ikke, den er slukket.
Skal vi bestille? Jeg har ikke hele dagen.
Lad os vente lidt længere.
Fem minutter?
Okay.
Rosa, vi har ventet længe nok.
Vi skal fejre Lidias job, med eller uden Irene.
Hun spiser alligevel ikke.
Hun ville bare kaste det op senere.
Hvad er det for noget nonsens?
Ja, det er nonsens. Undskyld, mor.
Glem det.
Kan vi bestille? Jeg er klar.
Du er det rigtige sted.
Ikke alle forstår denne karriere.
Timerne du investerer, hvor hård scenen er…
Hvad er der galt?
Intet.
Jeg savner det bare.
Færdig.
Tusind tak.
-Går det bedre? -Ja.
Du kan flytte ind hos os.
Så kan vi sove sammen hver nat.
Hvad ville din mor sige?
Ja.
Som var ingenting sket.
Pis, mor.
Hvor var du i går?
Jeg håber, du har undskyldt til din søster.
Jeg skal nok, men du vidste, jeg øvede.
-Du kan ikke bare brase ind. -Jeg kan ikke lide ikke at høre fra dig.
Hvad vil du vide?
Jeg vil vide, hvordan du har det.
-Kan du ikke se, jeg har travlt? -Nej, for jeg ser dig aldrig.
Jeg skal øve i dag, i morgen, i overmorgen,
hver dag indtil premieren. Glad?
Kan du stoppe med det der og kigge på mig?
Irene.
Hvad vil du?
Hvordan går det i kompagniet?
Er alt okay?
Ja. Alt er okay. Hvorfor?
Jeg ved ikke.
Vi snakker aldrig mere.
Skal vi snakke nu?
Kommer jeg for sent, kommer Norma efter mig.
Hvorfor?
Er hun hård ved dig?
Som altid.
Hvorfor så mange spørgsmål?
Jeg fik en opringning fra en fra dit kompagni. Hun hedder Ruth.
Hvad?
Hvordan er Norma mod dig? Lyv ikke for mig.
Du skal ikke lytte til den kælling, okay?
-Hun vil bare hjælpe. -Hjælpe mig, mor?
-Tror du det? -Hvad skulle hun ellers ville?
Være efter mig, hvilket de har været,
siden Norma valgte mig som solodanser.
Det er de ikke, Irene.
-De vil bare hjælpe dig. -Hvordan hjælper de mig?
De vil klage over Norma.
-For hvad? -For måden hun behandler dig på.
Irene, hvordan behandler Norma dig?
Vær nu sød.
Hvad vil du have?
Sig det, så gør jeg det, så I kan lade mig være i fred.
Fortæl sandheden.
Og hvad er sandheden, mor?
Det ser ud til, at sandheden kommer fra alle andre end din datter.
-Jeg skal gå. -Hør på mig. Så er du sød.
-Din far er bekymret. Jeg er bekymret. -Ved du, hvad jeg bekymrer mig om?
Premieren.
Og ingen her i familien
har spurgt ind til, hvordan jeg har det.
Ingen!
Jeg har ikke meget tid, men de sagde, det hastede.
Ved du, hvad det er?
En notesbog med opmålinger af min datters mave og hofter.
Hun måler dagligt,
som afhang hendes liv af det.
Hendes liv afhænger af det.
Så hvad de siger er sandt.
Om hvad?
At du aldrig er tilfreds.
Din datter vidste, hvem jeg var fra første dag.
Det ved hele kompagniet.
Derfor gør de alt for at være en del af det.
De ved, vi gør dem bedre.
-Uanset konsekvenserne. -Hvilke konsekvenser?
Kunst er en besættelse,
ellers er det bare underholdning,
og vi underholder ikke.
Det gør aberne i zoologisk have.
Hvis du vil have mig undskyldt…
Norma.
Jeg vil snakke.
Nu.
Hvis du nægter, lægger jeg sag an.
Det ved du, jeg kan.
Lægge sag an mod hvad, Rosa? En notesbog?
Nej.
Marías død.
For at forhindre at det sker igen.
-Bare lad mig være i fred. -Jeg har en fod i alle domstole i Madrid,
jeg kan få dig til at vidne.
Det kommer hverken dig eller en domstol ved.
Som du ønsker.
Men en domstol kan give op til otte års suspendering.
Otte år væk fra alle dansekompagnier
og alle dansere.
Otte år.
Det er lang tid, Norma.
Det er op til dig.
Udmærket.
Som du ønsker.
Rosa.
Jeg har to minutter.
Sid ned, tak.
Jeg gør det kort.
Hvad hændte María Poza?
Hvorfor gjorde hun det?
Direkte til sagens kerne.
Jeg har ikke meget tid.
María pressede sig selv.
Men hun led ikke.
Hun kendte ikke til andet.
Hun var instinkt og passion.
Hendes passion var dans.
Der var ikke plads til andet i hendes liv.
Inklusive venner, partnere,
eller en mor der var syg med kræft.
Det vidste jeg ikke.
Det gjorde ingen.
María ville ikke have, folk havde ondt af hende.
Hun sagde det for at få min tilladelse og mit ord for, jeg ville vente.
Ellers var hun aldrig taget afsted for at tage sig af en kvinde,
som ifølge lægerne kun havde få dage tilbage at leve i.
Hun var der i fire måneder.
Og kom aldrig tilbage.
Måske ville hun ikke.
Selvfølgelig ville hun det.
Det eneste, hun ville, var at komme tilbage og danse.
Mere end noget andet.
Har du nogensinde haft den følelse, Rosa?
At elske sit job mere end noget andet?
Indtil det gør ondt.
Indtil dine fødder bløder.
Indtil din hud falder af. Og du holder af det hele.
Har du nogensinde haft det sådan med dine sager?
Nej.
Ikke med en sag.
Med Irene.
Du ved det ikke, da du ikke har børn.
Mine dansere er mine børn.
Det håber jeg ikke, du også dømmer mig for.
Det gør jeg ikke.
Men jeg ville dø, hvis et af mine børn sprang ud fra et tag.
Vinder du dine sager med manipulation?
Styrer du dit kompagni sådan?
Er det sådan, du dirigerede min datter og María?
Ja, selvfølgelig. Jeg manipulerer dem.
Det er mit job.
Hvordan gør man María eller Irene til en stjerne?
En danser til en udødelig en?
-Hvordan sker det? -Du ryger i retten.
Bare gør det, men jeg har ikke dræbt nogen.
Hun hoppede på grund af sig selv.
Hvad gjorde hun?
Hvad gjorde María?
Norma, hvad gjorde María?
Det er en hård karriere, Rosa.
Den tager år at opbygge, og den tager år at glemme.
Fire måneder er lang tid.
Jeg satte en dato.
Kom María ikke tilbage, ville en anden Giselle få hendes rolle.
Okay.
Det skræmte hende.
Mor.
Mor?
Mor.
Hun var bange.
Bange for at truppen ville komme videre.
At hun ville ødelægge sin karriere.
At alle de års hårde arbejde var forgæves.
Hendes mor led.
Hun skulle bare give slip.
Hun dræbte sig selv på grund af skyld.
Nej.
Hun følte sig som et monster.
Nej.
Du er monsteret.
Du pressede hende.
Du satte datoen.
Mange familier er afhængige af dette kompagni.
Mange. Sådan et kompagni kan du ikke stoppe. Det er ikke for sjov, Rosa.
Hvordan ved du det? Skal jeg tro på, hvad du siger?
Ikke på hvad jeg siger.
Tro på María.
Norma, jeg håber, du får denne besked.
Jeg gjorde noget forfærdeligt.
Jeg stod der, kiggede på hende.
Hendes øjne, Norma, jeg…
Jeg gav slip på hende.
Du elsker Irene, fordi hun er din datter.
Jeg elskede María, som var hun min.
Kun sådan kan jeg tage mig af hende.
Hun skal huskes for sit talent,
som alle mine dansere skal.
Vil du give mig skylden for det offer, dansen kræver?
Okay.
Lad dem kalde mig en tyran.
Hellere de tror, hun hoppede på grund af mig, end på grund af sig selv.
Tag ikke dette kompagni fra mig.
Det er alt, jeg har.
Det er alt, din datter har.
Jeg er bekymret for Irene.
Det er du sikkert.
Dit job er at tage dig af hende,
mit er at tage mig af dette kompagni.
Og det må jeg fortsætte med.
Tillad din datter at få én nat.
Premieren er i morgen.
Glem alt der er sket i aften.
Det vigtigste er publikum og Giselle.
Slap af.
Du klarer den.
Velkommen. Tak.
Hej.
Tak.
Jeg skal på toilettet.
-Skal jeg komme med? -Det går, bare rolig.
Beklager, du kan ikke komme ind.
-Jeg er med i truppen. -Ingen må komme ind.
Erik!
Aurora.
Hvordan går det?
Det går fint.
-Hvordan er benet? -Må jeg komme ind?
Det er nok ikke en god idé.
Jeg vil gerne se Irene og ønske hende held og lykke.
Det får du intet ud af, tro mig.
Lad mig komme ind.
Det er op til dig.
Hun er bagved.
-Gå ind. -Tak.
IRENE SOLÍS
Jeg troede ikke, du kom.
Jeg lovede, jeg ville være her.
Bliv, så er du sød.
Der er mange mennesker.
Slap af. Hun har arbejdet hårdt, hun klarer den.
Mine damer og herrer, showet starter snart.
Hej.
Hvorfor dansede du ikke sådan til prøverne?
-Norma, giv slip. -Kom her.
Norma.
Jeg må gerne være her.
Det gør ondt. Norma, giv slip!
Slap af!
-Hvad laver du her? -Erik lukkede mig ind.
-Der er kun adgang for kompagniet. -Jeg er i kompagniet.
Aurora, jeg har allerede fortalt din mor om de nye omstændigheder.
-Hvilke omstændigheder? -Vi snakker senere.
Gå tilbage til din plads. Hun venter nok.
Nej. Hvad har du sagt?
Det er lige meget nu, Aurora.
Du skal gå tilbage til din plads og slappe af.
Du forstår det ikke, vel? Irene og jeg er forbundet.
Når hun danser, danser jeg. Hun har brug for mig.
Irene skal fokusere,
og du skal have hjælp, ellers kan du bringe os i fare.
-Gå nu tilbage til din plads. -Norma!
Hvad laver du? Du skal skifte til næste scene.
Lad hende blive.
Når du går hen og skifter.
Vil du ødelægge din vens aften?
Vil du ødelægge premieren med dine fantasier?
Vi skal være sammen.
Når jeg danser i kompagniet igen…
Du kommer aldrig til at danse igen.
Det passer ikke.
Vel, Irene?
Du kommer aldrig til at danse igen.
Hvis din mor ikke har sagt det, benægter hun det.
De fortalte os det på ulykkesdagen.
-Norma, stop det. -Gå ud og skift.
-Du skal skifte til den næste scene. -Du lyver!
Aurora.
Jeg beklager, Irene.
-Forsvind, dit monster! -Giv slip!
Forsvind fra mit teater!
-Ud! -Giv slip.
Hold dig fra hende!
Lad hende være!
Norma.
Norma!
Irene, du skal gå, nu.
Alle er i omklædningsrummet, løb.
Aurora.
Ingen vil skille os ad. Aldrig.
Har I set Norma?
Det er lidt tid siden.
Hun var i skrædderværelset. Hun var sammen med pigen.
Undskyld mig.
HVIS JEG KUNNE SIGE, HVAD DET BETØD,
VILLE JEG IKKE BEHØVE AT DANSE DET.
Tekster af: Mads Jensen