Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN
Tisztelt elnök úr!
Itt ülök az asztal alatt koromsötétben, és rettegek.
Még ha meg is gyújthatnám a gyertyát, az is kevés fényt adna.
Minden mást ugyanúgy ellepne a sötétség.
Ennyire nagy hatalma van a sötétségnek.
A SÖTÉTBEN
Apu, mi az?
Ne menj ki!
Milutin, mi az?
- Anyu, mi történt? - Maradj ott!
Apu!
Hozd a kulcsot!
Várj...
Szia, Vukica! Mi történt, Milica?
Menj fel oda!
- Menj Milutinhoz! - Milica, jössz?
Várjatok!
Küldd őket ide, gyorsan! Hadd lássák!
Gyertek gyorsan!
- Milutin... - Gyere!
Ezt figyeld!
Nézd!
Megvárjátok, amíg minket is megölnek? Megdöglött?
- Nyugodj meg, Milutin! - Ne nyugtass!
Ne ezt nézd, hanem azt!
Ott! Ha nem látod, megmutatom.
Gyere ide és meglátod!
Ezt nézd meg, itt! Látod?
Itt. Látod?
- Nem. - Nézd meg jobban!
Itt letaposták a földet.
Ez egy bakancs nyoma.
Érted? Látod már? Egy bakancsnyom.
- Nem aludtunk egész éjjel. - Lefényképezem.
- Írok egy jelentés a bázison. - Milyen jelentést? Nem érted?
Minden éjjel egyre rosszabb.
Beszélni akarok a parancsnokoddal.
- Milutin, előbb lejelentem. - Mit?
Mi lesz az eltűnt fiammal? És a vejemmel?
Hány jelentést írtál már?
Mikor megyünk el innen?
Ha apukád visszajött, kicsim.
Téged csak a jelentés érdekel.
Mihez kezdjek a tehenemmel most, hogy oda a borja?
Ebből etetem a családomat.
Így nem fog több tejet adni. Hallod?
Elrendezem a tehenet a parancsnoksággal.
Nem kell. Ők már elintézték.
Felőled fel is fordulhatnánk.
Csak a jelentésed érdekel.
Miért nem hívtatok?
Nem működik a telefon. Lemerült, nincs áramunk.
- Ciao, Luca. - Ciao, signorina.
Este nem volt.
A táborban fel tudom tölteni a telefont.
Megyek és hozom.
Intézz ide nekem éjjeli őrséget!
Akkor majd meglátod, hogy élünk a sötétben. Érted?
Nem megyek el, míg nem találjátok meg a fiamat. És az ő férjét. Világos?
Hopp!
Hozz nekem szögesdrótot! A kerítéshez.
- Köszönöm! - Nincs mit.
Mauricio!
- Miért nem mentetek el Andjelijáért? - A bázison azt mondták, nem kell.
- Mit nem kell? - Elmenni másért.
Maradjatok itt!
Luca!
Zene jöhet?
- Hol van Andjelija? - Nem álltak meg érte.
Az éjjel eltűnt a disznónk.
Add ide a sípodat!
- Jó reggelt, Zivan! - Jó reggelt!
Jó reggelt!
- Jó reggelt, Zivan! - Jó reggelt!
- Jó reggelt, gyerekek! - Jó reggelt!
Jó reggelt, drágám! Jó reggelt!
Zivan készített nektek otthonra gyertyákat.
Tegyétek is el őket!
Gyerekek, mára egy különleges feladatunk van.
Nagyon fontos, hogy jól sikerüljön.
Fogalmazást írunk "Így élek Koszovóban" címmel.
Az ország elnökének írjátok, úgyhogy figyeljetek oda a helyesírásra!
A legjobb írást pedig felolvassák majd az ENSZ-ben.
Nem akarunk szégyenben maradni.
Ne felejtsétek el ráírni a mai dátumot!
Szeretném, ha az érzéseitekről írnátok,
arról, hogy éltek, és hogy mit vártok az élettől.
Milica, te sokat tudnál mesélni arról,
hogy miért kellett elköltöznötök a faluból.
Fontos, hogy erről mások is tudjanak.
Itt az alkalom, hogy hallassuk a hangunkat.
Nincs sok lehetőségünk, hogy beszéljünk az itteni életről.
Arról, hogy Andjelija és a családja is elmentek innen.
Ahogy előttük sokan mások is.
Talán ez segít abban, hogy másnak ne kelljen elmennie.
És hogy egy nap visszatérjenek, akik elmentek.
11 éves vagyok.
Koszovóban élek.
De nem a házban, ahol születtem.
A házunk egy másik faluban volt, és téglából épült.
Volt vizünk és fürdőszobánk.
Azt a házat felgyújtották,
ezért anyuval és apuval ideköltöztünk a papához.
Húsvét óta mindennap elmegy az áram.
A telefont se tudjuk feltölteni.
Éjszaka alig alszunk.
Az emberek félelemben élnek.
A hatóság, amihez tartozunk, azt mondja,
nem kell félnünk, mert megvédenek minket.
Sípokat osztottak ki, hogy vész esetén fújjuk meg.
A legjobb barátom, Milos átalakította a sípjainkat.
Most úgy szólnak, mint a feketerigók.
Az erdőben sok a feketerigó.
Úgy tudunk üzenni egymásnak,
hogy mindenki azt hiszi, a madarak csiripelnek.
De mi értelme a sípoknak?
Azok nem védenek meg a félelemtől.
Senki sem.
A márciusi események után csak hatan maradtunk az iskolában.
Mindenki más elment.
Innentől mások veszik át.
Nem maradok itt tovább parancsnok.
Uram, irgalmazz, és oltalmazd a gyerekeket, akik itt maradtak:
Milicát, Nataliját, Ruzicát, Radovant, Smiljanát, Milost,
és a még életben lévő szüleinket:
Martát, Jelicát, Vukicát, Milutint, Lazart, Iliját, Igort.
Irgalmazz a halottaknak és eltűnteknek,
adj megnyugvást a szolgáid lelkének,
bocsásd meg vétkeiket, és fogadd őket mennyei királyságodba.
A szüleim eldöntötték, hogy elmennek.
Anyu nem bírja tovább.
Az enyém se. De meg kell várnunk aput.
- Hova mentek? - Valahova Szerbiába.
Nekünk nincs hova mennünk.
A mi házunk lesz a következő, Smiljanáék után.
Natalija, a tiétek van a templom mellett. Milos, mondd meg nekik!
Anyuval maradunk.
Ha mind maradunk, muszáj lesz tenniük valamit.
Össze kell tartanunk.
Jó napot!
Mi a fenének jöttél ide, Blagoje?
Ne csináld ezt, Milutin! Segíteni jöttem.
Hogy tudnál te nekünk segíteni?
Hallottam, mi történt. Hoztam szögesdrótot a kerítésre.
Engedj be minket, mindent elmagyarázok.
Maradnod kell, Milutin.
Azt hiszed, itt tarthatod az embereket öt méter szögesdróttal?
Szükségünk van rád, nem mehetsz el. Üdvözletem!
Költözz ki te ide!
Összeszerveződünk, és nem lesz semmi baj. Figyelj rám!
Tessék!
- Fel van töltve. - Köszönöm!
Gyertek!
Szabad?
- Kérhetek egy kávét, Vukica? - Persze, üljetek le!
Milutin, még keressük a tieiteket.
Ne félj, megoldódik az ügyetek.
A KFOR jogilag nem tehet semmit.
El kell telnie egy évnek, hogy halottnak nyilvánítsák őket.
- Az mindjárt itt van. - Már ennyi ideje?
Figyelj...
Ezt... az önkormányzat adja.
Mindenkinek adnak áthidaló segélyt.
Ezt meg én adom. A gyereknek.
Várj...
Szükséged van még valamire?
- Megölték a borjamat! - Jó, akkor veszünk neked tehenet.
- Ki? Te? - Az állam.
Nem látod, hogy még a budira se tudunk kimenni? Lelőnek minket.
Ez azért nem így megy, Milutin.
Az olaszok megvédenek minket.
Miről beszélsz?
Felgyújtották a lányom házát.
Még hogy megvédenek...
Nagyon jó.
Köszönöm!
Vukica...
- Elem a rádióba. - Köszönöm.
Beállítod?
Hány óra van?
Hat óra kilenc perc.
SZERB-OLASZ SZÓTÁR
Elmondod neki végre?
- Én nem tudom. Mondd te! - Én?
Tőled akarja hallani, nem tőlem.
Köszönöm!
Jó forró!
Finom. Ezt én hoztam?
Nagyon finom.
Ma van áram?
Mi volt az, Milutin?
Megijedtetek, mi? Találtatok kint valakit?
Így élünk itt. Még akkor is kővel dobálnak minket, amikor itt vagytok.
Emiatt a kő miatt ma itt éjszakáztok.
Ha tényleg minket védenek, akkor mondd meg nekik, hogy maradjanak!
- Nem beszélek olaszul. - Milutin, ezt egy madár hozta ide.
Mit csinálna egy madár ekkora kővel?
Jól van, jelentjük.
Egy neked...
egy nekem.
Látod, hogy jelentik? Minden rendben lesz.
Nem kell aggódni. Mindent kézben tartanak.
Mondd meg neki most. Nem lesz rá több alkalmad.
- Hova mész? - Sötétedik.
És elfutsz, ha sötétedni kezd?
Milutin...
Mi az? Mit akarsz mondani?
Viszlát!
Várj, állj meg! Hallod?
Hova mész? Mit csináljak ezzel a jelentéssel?
Idejössz, mindent felforgatsz, aztán lelépsz, amikor kedved szottyan.
És velünk mi lesz? Hova menjek? Mihez kezdjek a lányokkal?
Nekünk nincs hova futnunk.
Hallod, Blagoje?
Beszélek a parancsnokukkal, hogy küldjenek ide valakit.
Nem lesz semmi baj.
Mondd meg neki, hogy már nem számíthat ránk. Ennyi jár neki.
- Elvihetünk a templomba. - Tessék?
Ha elmenne az áram, hívjátok a tábort! Most már működik a telefon.
Nem jövünk vissza.
Mi?
Vigyázz magadra, barátom!
Holnap találkozunk?
Reggel nem vettük fel Andjeliját.
Elmentek.
Smiljana is elmegy. Mindenki.
Még Milos anyja is.
És Milos?
Megígérte, hogy marad.
Na látod.
Ha Milosnak is el kell mennie, mi is elmegyünk?
Megígérte, hogy marad.
De ha neki is mennie kell?
Nekünk nincs hova mennünk.
Nem mi döntjük el.
Menj, gyorsan!
Apu! Apu, gyere! Toljad!
Papa!
Meddig kell még várnunk apura és a bácsira?
Így, ni!
Vigyázz Bogóra!
Így...
Anyu, gyere!
Akarsz másikat?
Mi az?
Az olaszok?
Nem az olaszok.
- Anyu! - Maradj ott!
- Segíts! - Ne menj ki!
Toljad!
Gyere!
Ez meg mit akar?
Biztos arra vár, hogy szálljunk ki.
Baszki.
A kislányért jöttünk, uram.
Milika.
Hol vannak az olaszok?
A kislányért jöttünk.
Hogy iskolába vigyük.
Értem jöttek.
Hol van Mauricio és Luca?
Én Jim vagyok.
Brandon.
Mi fogunk vigyázni önökre.
- Mit mond? - Ők az új kísérőink.
Hol vannak az olaszok?
Az olaszok? Elmentek.
Már nincsenek olaszok.
Hogyhogy nincsenek?
És mi lesz a jelentéssel az eltűnt emberekről? Azt ki vizsgálja ki?
Egy szót sem értek.
- Fordíts! - Ezt nem tudom lefordítani, papa.
Nem mentek sehova, amíg ez meg nem oldódik.
Nem csináltok belőlem bolondot.
Folyton cserélődnek eredmény nélkül.
Álljatok ide és nézzétek!
Innen nem lehet bemenni, bedeszkáztam. Itt várjatok!
Csak a házon keresztül tudok bemenni a sufniba.
Jézusom, mit művel ez az ember?
Gőzöm sincs.
Megölték a borjút. Ezt az életem árán is megvédem.
- Megértem, hogy feldúlt. - Eltűnt a fiam és a vejem.
Azért küldtek benneteket, hogy újrakezdjétek a vizsgálatot.
Tudom én, hogy ezért küldtek benneteket.
- El ne ess! - Azért, hogy eltussoljátok.
Hogy senki tudja meg, mi lett velük.
Inkább meghalok, de nem hagyom. Világos?
Hallottátok? Nem hagytok nekünk nyugtot, átkozottak!
Apu, eltűntek a tyúkok!
Eltűntek a tyúkok!
Ezért jöttetek? Hogy elüldözzetek minket innen?
Ti tehettek az egészről. Miattatok van az egész, gazemberek!
Ti vagytok ezért a hibásak!
- Ti bombáztatok le minket. - Gyere ide!
- Hagytok minket megdögleni. - Erre, gyertek!
Kérem... Megnézzük, de álljon oda!
Ezek nem normálisak. Nézzünk szét és húzzunk innen!
Vadállatok megölték a csirkéiket.
Úgy néz ki, erre juthattak ki.
Szerinted farkasok?
Vannak errefelé farkasok?
Lehet.
Felvettük. Majd elküldjük a teljes jelentést.
Fogja! Az akku. Lemerült.
Nem. Sajnálom, tiltja a szabályzat.
Sajnáljuk, nem lehet. Ne vegyék magukra!
Vigyázzanak magukra! Veszélyes vadállatok kószálnak errefelé.
Jól van. Megvan a sípod?
A sípod?
Fújd meg a sípot, ha nem működik a telefon, vagy történik valami.
Rendben? Érted?
Jól van, indulás!
Mit ülsz ott?
Most mit csináljunk?
Mind szórakoznak velünk.
Ezzel mi legyen?
Ezt együk?
Nem bírom ezt tovább, apu.
Nem maradok itt. Se a gyerekem, se te.
Elmegyünk együtt.
Mit nézel ott?
Nézz körül, nézd meg, hogy élünk!
Hallod?
Apu!
Hallgass rám, kérlek! Hallgass rám!
Állj meg!
- Itt nem állunk meg. - Fel kell vennünk Milost.
Ülj vissza, Milika! Most nem állhatunk meg.
- Milos! - Milika!
Milos!
- Milika, gyere! - Milos!
Milos, gyere ki!
Elkésünk az iskolából! Milos!
Milos!
Milika, nincs itt senki.
Elmentek, drágám. Üres a ház.
Már elmentek, nincs itt senki.
Menjünk vissza a kocsihoz!
El kell mennünk a többiekért.
Natalijának, Smiljanának és Milosnak tegnap el kellett mennie.
A családjaik ellenezték, hogy leváltsák az olaszokat.
Amíg csak az egyikőtök is itt lesz, az iskola nyitva marad.
Ezt ne felejtsétek.
Van hova mennetek?
Nekünk nincs hová mennünk.
A nagymamám kérdi, hogy itt maradhatunk-e a templomban.
Segítünk, amiben csak kell.
Kelleni is fog a segítség.
És te, Milica?
Hívott anyukád.
Én elmennék, és ő is,
de várjuk, hogy apu és a bácsikám visszajöjjenek.
Anyu, mi lesz apuval?
Majd megtalál minket.
És mi lesz a tehénnel? Azt mondtad, nem hagyhatjuk itt.
A katonák majd ellátják.
Jobb helye lesz, mint a sufniban.
És Bogo?
Bogo velünk jön.
Lelkem, ez most nagyon fontos.
Segítened kell meggyőzni a papát, hogy el kell mennünk.
Neked kell megmondanod neki.
Csak azért akarsz elmenni, mert már nincs Mauricio.
Ezt meg ne halljam még egyszer!
Apu...
Hagyd!
Hagyd azt!
Milutin!
Köszönöm, hogy eljöttél.
- Nem akar elmenni? - Nem.
Foglalj helyet!
Hallgatlak, Milan.
Nem tarthatlak itt tovább titeket.
Nem te tartasz minket itt.
Az amerikaiak vették át az irányítást végleg.
A többség már elment. Csak te és Jelica maradtatok.
És az unokái. Ők velem maradnak a templomban.
Milica szerint lenne kihez menjetek.
A gyerekek mindenfélét mondanak.
Sosem volt másik házunk.
Milutin, én segíteni jöttem.
Hallgass rá, apu, kérlek!
Több mint egy éve itt vagy. Eddig mit segítettél?
Találtál valakit, aki megmondja nekem, mi lett a mieinkkel?
- Tudod, hogy ezt senki se tudja. - Nem tudom, Milan!
Vissza akartam menni szántani.
De Jovan nem engedte. Megmondta: "Én meg Stevan majd..."
Ne kezdd ezt megint!
Ne kezdd megint!
Nem megyek innen, amíg haza nem jönnek.
Megértettétek mindketten?
Milutin, áldozatot az élőkért hozunk.
Apu, mi még élünk.
Látod ezt?
Amióta elveszítette a borját, csak ennyi tejet ad.
Elhurcolták az állataimat, kiégették a kertet valami méreggel...
Tudjuk, pont ezért kell elmennünk!
Nem lehet itt tovább megmaradni!
Milutin, itt számunkra már nincs élet.
Sajnálom, hogy nem hagytam más választást.
Én csak jót akartam.
Bocsáss meg!
Apu, kérlek, térj észhez!
Hagyd...
Majd én.
Magunkra hagytak minket, Milan.
Mindenkit.
Pakoljatok össze és menjetek!
Menjünk!
Menj, várnak rád.
- Sötétedik. - Milutin...
Jön a hétvége. Hétfőig nem lesznek itt a katonák.
- Kérlek, apu! - Eljöhettek velem a templomba.
Menjünk!
Bármikor elmehettek. Ahova akartok.
Kérdezd meg az unokádat, hogy mit szeretne!
Nézz rá és kérdezd meg! Egyszer kérdezd meg!
Milica, gyere ide!
Mondd meg a papának, hogy te mit szeretnél.
Azt, hogy együtt menjünk el innen.
Milutin, nincs sok időnk.
Hétfőn találkozunk.
Megyünk, Milica.
Gyere!
Indulás!
Milica!
Gyere, megyünk. Gyere!
Akkor egyedül megyek.
Halljátok?
Elmegyek!
Milica, én megyek. Indulok.
Indulok!
Ezt akartad?
Hogy itt tarts minket?
Ennyire önző vagy?
Már elindultál. Minek jöttél vissza?
Meg akarsz minket öletni?
Én itt születtem, és itt is halok meg.
De én nem, és Milica sem. Ez nem a mi házunk!
Mit akarsz? Visszamenni a sajátodba?
Értsd meg, hogy Jovan és Stevan már nem élnek!
Soha nem jönnek vissza!
Kapcsold ki a telefont! Lemeríted.
Meggyújtottam az utolsó gyertyát.
Úgy érzem magam, mint ez a kis láng,
ami a legkisebb szellőtől is pislákol,
és bármelyik pillanatban kialudhat.
Anyu haragudni fog, hogy ilyen korán gyertyát gyújtottam,
amiért pazarlóan bánok vele,
de minél hamarabb be akarom fejezni ezt a levelet.
A tanárunk azt mondta, hogy Koszovóról és Metóhiáról fog beszélni
olyanoknak, akik a sorsunkról döntenek.
Ezért írok önnek, elnök úr.
Mert már csak egy kívánságom van.
Hogy visszakapjam az apukámat.
Kérem, olvassa fel ezt a levelet, és segítsen megtalálni őt!
Egyik nap elment Stevan bácsival szántani, de nem jött haza.
Jovannak hívják.
Azt hallottam, hogy valakik látták őt egy másik faluban.
Bár ezt a levelet önnek címeztem,
valójában neki írom.
Remélem, meghallja valahol a tévében.
Tudni fogja, hogy várjuk, hogy visszajöjjön.
Vukica, tegyél fel kávét!
Anyu, pisilnem kell.
Pisilj itt!
Itt nem tudok.
Muszáj lesz.
Ne kényszerítsd!
Nem muszáj.
Kígyó! Menj be gyorsan!
- Bogo! - Gyufát!
Bogo!
Menj vissza!
Vukica, világíts!
Bogo!
Fogd a puskát!
Gyorsan, fogd a gyereket és menj be!
Van kint valaki.
Az udvaron vannak.
Gyere, kicsim!
Vukica, gyere ide! Segíts!
Siess! Vidd a gyereket az asztal alá!
Gyorsan!
Gyere és húzd! Húzd!
Úgy! Erősen!
Várj...
Vigyázz!
A ház előtt vannak. Másszatok le! Gyorsan!
- Nem! Félek! Sötét van! - Gyere!
Milica, hallgass anyádra!
Fogd, kicsim!
Másszatok le gyorsan!
Siess!
Gyere!
Apu! Apu, ne menj ki!
Papa, ne menj ki!
Ne menj! Anyu!
- Anyu! - Maradj itt! Mindjárt jövök.
Apu, ne menj!
- Eressz! - Ne menj ki!
- Azt mondtam, eressz! - Milutin!
Menj vissza!
Eressz!
Ne, apu!
Apu, ne!
Kérlek, ne menj!
Eressz! Megmondtam, hogy menj vissza!
Ne menj ki, légy szíves! Ne menj ki!
Tűnjetek innen, mert megöllek benneteket!
- Apu, könyörgök, gyere be! - Ne gyertek ide, mert lövök!
- Kimegyek utánatok! - Kérlek, ne menj ki!
Bogo!
- Tűnjetek az udvaromról! - Gyere be!
Bogo! Hallasz, Bogo?
Bogo, ébredj fel!
Bogo!
Apu!
Apu, ne menj oda!
Apu!
Gyere vissza!
Ne menj oda!
Megöllek titeket!
Apu, ne menj fel, könyörgök!
Nincs ott senki, apu!
- Soha nem üldöztök el minket el! - Anyu! Anyu, Bogo meghalt!
Menj vissza a házba!
Menj be azonnal!
Ezt nektek, büdös tetvek!
Apu, légy szíves!
Kérlek, apu!
- A kedvemért! - Semmim sem maradt itt.
Ne menj, papa!
Apu!
Én kellek nektek? Itt vagyok!
Elkaplak titeket!
Apu!
Anyu!
Én kellek nektek, igen?
Itt vagyok!
Mutassátok magatokat, sátánfajzatok!
Elvettétek a fiamat!
Vigyetek engem is!
Nyomorultak! A puszta kezemmel fojtalak meg benneteket!
Azt hiszitek, félek tőletek?
Megmutatom nektek, hogy nem félek!
- Apu! - Gyere, anyu!
Gyere, anyu, menjünk!
Fogd!
Segíts!
Hozd a rakiát!
Öntsd rá!
Milica! Milica, gyere vissza!
Menjünk le!
Anyu!
Anyu! Ébredj fel!
Anyu!
Gyere!
Gyere le, ugorj!
Ugorj gyorsan!
Várj...
Vedd le onnan!
- Nem megy! - Erősen!
Toljad! Toljad!
Amikor utoljára láttalak,
kicsi voltam, és féltem a sötétség árnyaitól.
Most már nagy vagyok, és tudom,
hogy ha sokáig bámulom a sötétséget,
a fekete árnyak eltűnnek.
Mindennap várni foglak, amíg meg nem jelensz az ajtóban,
átölelsz és adsz egy puszit, apu.
Ezért nem félek már semmitől.
A te Milicád.
Vukica!
Lélegezz!
- Lélegezz, Vukica! - Fordítsd az oldalára!
Adjatok vizet!
- Locsold meg az arcát! - Lélegezz!
Milica!
Lélegzik!
A SZERB LAKOSSÁG ELLENI 2004. MÁRCIUSI POGROM SORÁN,
A NEMZETKÖZI BÉKEFENNTARTÓK JELENLÉTE ELLENÉRE,
ALBÁN SZÉLSŐSÉGESEK TÖBB MINT 4000 SZERBET ÜLDÖZTEK EL
KOSZOVÓBÓL ÉS METÓHIÁBÓL.
TÖBB MINT 600 HÁZAT ROMBOLTAK LE,
ÉS 35 KERESZTÉNY ORTODOX TEMPLOMOT GYÚJTOTTAK FEL.
19 EMBER MEGHALT.
TÖBB SZÁZ EMBERT MÁIG ELTŰNTKÉNT KEZELNEK.
SORSUK ISMERETLEN.
Magyar szöveg: Csémy András Iyuno-SDI Group