Anthony, ce crezi că vei găsi aici?
Downloaded from YTS.MX
Mamă, e mult material pe casetele alea.
Ar trebui să fie multe chestii despre Michael.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bine.
Stai puțin. Vrei să arăți toate porcăriile astea?
Pe toate. Și...
Uite. Am petrecut mare parte din adolescență
- înregistrând aproape tot. - Da!
Și mare parte din trecutul familiei e pe casetele astea.
Și vrei să le folosești în documentarul tău?
Exact! Da!
Astea sunt din 1989.
Deci l-ai imortalizat pe Michael
- pe o casetă... - De multe ori.
- ... înainte să ajungă la Hollywood. - Da.
- Bine. - Nu, adică,
e important. După atâția ani ca și compozitor,
în sfârșit, va regiza propriul film.
Da, e un film... O producție importantă,
- pentru Marvel. - Știu.
Voia să facă asta de când era mic.
„Caseta 132, prima zi din ultimul semestru.”
„Melodii de la radio în timp ce învăț pentru testul de la matematică.”
„1985. Aniversarea a 25 de ani de căsătorie dintre mama și tata.”
Scrie că e pe partea B.
- Funcționează? - Să vedem.
Le dorim noroc și fericire și să sperăm că vom pleca cât mai repede
ca să se poată distra și mai mult.
Pentru Anthony, istoricul și observatorul familiei noastre.
- Michael. - Michael.
Mamă, tată...
Vă mulțumesc că m-ați crescut ca să fac filme.
NOAPTEA REGIZORULUI
CASA FAMILIEI GIACCHINO Edgewater Park, New Jersey
Da. Bine. Iată-ne.
Da. El e fratele meu.
- Ce mai faci? - Care-i treaba?
El filmează tot ce se petrece în culise la proiectul ăsta.
ȘEDINȚA DE PRE-PRODUCȚIE Noaptea Vârcolacului
- Rahat! - Da.
Dar poți spune orice vrei.
Deci, vreau să știu ce vrei să faci
- pentru că știu că ai o idee. - Da.
Ascultă, să nu uităm.
MICHAEL GIACCHINO Regizor
„Ăsta e un film de groază. Trebuie să existe suspans,
trebuie să existe teamă.”
Da, să zicem că ne axăm pe astea două chestii.
Începe să devină siropos și teatral.
E prea simplist.
Monștrii nu apar de nicăieri, sunt înăuntrul oamenilor.
Și nu vrem să fie lipsit de umor,
dar nu despre asta e vorba.
E despre cineva care ajunge într-un loc în care n-are ce căuta.
Deci, vei regiza primul tău film și e o producție Marvel.
Ai emoții?
Voi lucra cu cei mai buni oameni din lume.
Deci, nu am emoții, mai degrabă...
Mă simt la fel ca atunci când fac muzica pentru filme.
E mai mult despre
faptul că mă gândesc constant cum să fac ca să iasă bine.
PRIMELE FILME ALE LUI MICHAEL GIACCHINO
Când au devenit filmele importante pentru tine?
Când aveam cam nouă ani, am început să mă îndrăgostesc de filme.
Mergeam cu aparatul de filmat la cinema
și înregistram toate filmele.
Aveam o boxă mică pe care o puneam sub pernă
și ascultam chestiile alea
iar și iar.
Apoi, tata mi-a dat camera lui de filmat cu peliculă de 8mm.
Vom enumera trei chestii primite de Crăciun.
O cameră de filmat și un proiector
și multe chestii pentru filmele mele.
REGIZAT DE MICHAEL GEACCHINO
Fă-ți temele acum!
Da, casa asta a fost primul nostru platou de film.
M-am raportat la casa asta ca la un platou și ca la un decor de film.
Asta e ultima dată când divorțez.
Am filmat în bucătărie.
Filmam pe verandă.
Filmam la subsol.
Filmam în curtea din spate.
Filmam pe acoperiș.
Nu era nimic mai bun de făcut decât să faci chestii cu grupuri de oameni.
Uitai de toate
și te implicai într-o poveste dementă
făcând filme.
Sper ca totul să meargă la fel de bine
ca în super filmele pe care le-am făcut atunci.
Eu și Michael vom pleca în Atlanta în curând.
Dar, înainte să plecăm, putem să stăm puțin de vorbă?
Da, sigur.
Cum e cafeaua?
Da, aș mai vrea puțină pentru că-i cam slabă,
dar doar dacă vrei și tu.
O vrei pe a mea?
Nu, doar... Fă-o puțin mai...
Ia-o. Am mai multă.
Bine, s-a rezolvat. Doar...
- Da? - Da.
Bun. Deci încercam să rezum cariera lui Michael,
am scris câteva rânduri și mă gândeam
dacă vreți să citiți.
- Sigur. - Sigur.
- Nu, nu, nu. Citește-o cu voce tare. - Bine.
FAC TREABĂ
Michael Giacchino a crescut în Edgewater Park, New Jersey.
A studiat producția de film la Școala de Arte Vizuale din New York.
Și, în timpul liber, a studiat muzica la Juilliard.
În tinerețe a lucrat în producția de jocuri video,
astfel a ajuns să compună muzica pentru mai multe jocuri ale lui Steven Spielberg.
MEDALIA DE ONOARE
Eu nu... Știi... Pentru mine...
Bun, asta-i o biografie obișnuită.
Dar el lucrează foarte mult, e generos.
Cred că e creativ, nu doar când vine vorba de muzică, ci în mai multe domenii.
De fapt, voiam să te întreb dacă vei scrie despre
desenul pe care l-a făcut la prima lui comuniune?
Munca lui a atras atenția lui JJ Abrams,
care l-a rugat să compună muzica pentru serialele sale, Alias și Lost.
De atunci,
Giacchino a compus muzica
pentru cele mai populare și mai apreciate filme din ultimii ani.
„A compus muzica pentru filmul Batman,
pentru trilogia UCM Omul-Păianjen...”
UCM?
Știu ce e trilogia Omul-Păianjen.
UCM e „Universul Cinematografic Marvel.”
Bine.
Deci Batman nu face parte din Universul Cinematografic Marvel?
Nu.
Batman face parte din DC. Benzile desenate DC.
- Da. - Bine.
„... Incredibilii,
„Iepurele Jojo, Ratatouille,
„Sus,
„Star Trek,
„și Rogue One: O Poveste Star Wars.
„Lista lui de premii include trei Grammy,
„un Emmy, un Golden Globe, un BAFTA și un Oscar.”
Da. Adică, asta e... Asta-i o biografie scurtă
cu ce a făcut el.
Da, asta e.
De multe ori, vezi tu,
e și despre familie. E vorba și despre asta.
Tată, stai liniștit.
Va fi vorba și despre familie.
Da, va fi vorba...
Asta e...
Ai crezut vreodată că vei avea șansa să regizezi un film ca ăsta?
Dacă m-aș întâlni cu mine la 15 ani și mi-aș spune
că voi regiza un film cu vârcolaci pentru Marvel,
cred că mi-ar exploda capul.
Dar acum am o treabă de făcut, aceea de-a spune o poveste.
Și trebuie să-mi dau seama ce e de făcut.
BRAD BIRD Regizor
De-a lungul timpului, am fost norocos
PETE DOCTER Regizor
pentru că am lucrat cu cei mai buni regizori din industrie.
JJ ABRAMS Regizor
Ei m-au ajutat să înțeleg
de ce ai nevoie ca să faci o producție uriașă ca asta.
Când compun pentru un film, sunt doar eu,
eu singur,
într-o cameră.
Când voi regiza,
voi interacționa cu oameni din multe domenii diferite.
Scenariști, cei de la efecte speciale, actori...
Sunt foarte entuziasmat și sper că ne vom înțelege,
dar nu am de unde să știu dacă va funcționa.
PRE-PRODUCȚIE
CU DOUĂ SĂPTĂMÂNI ÎNAINTE DE FILMARE
Cum vom ieși?
Acțiune!
Asta făceam noi acasă când eram mici.
TIME SLEEPER Reg. Michael Giacchino - 1983
În timpul liceului am lucrat ca îngrijitor.
Era minunat. Am vrut să fac bani
ca să cumpăr peliculă și să fac filme.
Voi face un exemplu din toți cei care ar lupta.
Da, domnule.
TAKING CARE OF BUSINESS Reg. Michael Giacchino - 1986
Trebuie să-ți spun ceva.
E vorba de șarpe.
Dar ai spus că e doar o legendă, un mit.
Toți prietenii mei au avut rolul lor în evoluția mea.
M-au ajutat
să fac ceea ce voiam să fac,
să fac lucrurile pe care mi le doream.
Și făceam lucrurile în echipă, ne distram.
Părul intră pe aici...
ATELIER DE FIGURINE
Brațele sunt acolo.
Hei, vampirii au păr în urechi.
- Se mai întâmplă. - Arată minunat!
E foarte mișto.
De unde atracția asta pentru monștri?
Mi-au plăcut tot timpul chestiile fantastice...
Ce nebunie.
... științifico-fantastice, filmele de groază.
Și iubesc monștrii.
Îl ador pe tipul ăsta.
Monștrii au o luptă interioară.
În viața lor se întâmplă ceva ce nu pot controla
și vor să-și dea seama despre ce e vorba ca să-și revină.
Deci, practic... Vine de la deget până aici.
CAREY JONES Supervizor machiaj și efecte speciale
Deci, mie mi-ar veni până aici.
Nu ți-e frică?
DONA O'NEAL Supervizor costume
E chiar înfricoșător.
KEVIN FEIGE MANAGER STUDIOURILE MARVEL
În sensul bun. Chiar îmi place.
Acești monștri și aceste creaturi sunt niște alegorii
ale greutăților umane prin care trecem cu toții.
- Uită-te la asta. - E bine.
Nu mi se pare doar o chestie de groază
la care exclami „Uite un monstru nebun!”
Pentru mine e interesant
să văd cum fac ei față demonilor din viața lor.
Bun, ăsta chiar e uimitor.
Îmi era foarte frică de Bigfoot când eram mic.
Am crescut în New Jersey și, da, eram îngrozit.
El te speria pe tine?
În fiecare seară aveam un ritual
și îmi imaginam că în fața ferestrei mele de la dormitor
- se lasă un scut. - Da.
Îmi imaginam asta în fiecare noapte.
Bun, dacă scutul se lasă,
Bigfoot nu-și poate băga mâna înăuntru,
iar eu sunt în siguranță și pot adormi.
Ce-a fost mai înfricoșător? Bigfoot
sau faptul că ți-am zis că vreau să fac un documentar despre primul tău film?
Nu mi-e deloc teamă că o să te plimbi pe aici și o să mă urmărești.
Tot timpul ai avut camera cu tine.
Ce părere aveți despre mâncarea de aici?
- Excelentă. - Excelentă?
- Care-i cel mai bun local? - Angelo.
Înregistrai totul...
Ea mi-a zis: „Mișto, Michael!”
Vorbesc cu perechea mea de la bal, iubita mea.
Uneori luai camera cu tine la restaurant.
Ce faceți, băieți?
În seara asta, la 00.00, fac 20 de ani
și filmez ultimele momente ale mele ca adolescent.
Așa vorbesc eu germana acum.
Ai adunat mult material filmat despre viața ta...
Cel mai priceput orator.
Avem ciuperci, măsline, cârnați, salam.
... și a familiei.
Hei, Anthony, aia e camera nostră?
Aia e camera mea.
La mulți ani, dragă Michael
Deci, ai aproape 21 de ani.
Da, îmbătrânesc.
Hei, ți s-a lipit camera video de față?
Stai să încerc s-o dezlipesc.
Camera era mereu prezentă.
Bună!
Tu erai tot timpul acolo.
Filmez ultima parte.
PRIMA ZI DE FILMARE ATLANTA, GEORGIA
Filmezi? Perfect.
- Să înceapă suferința! - Sunt curios.
Dacă ai o lumină deasupra, poți s-o aprinzi?
Cum adică „să înceapă suferința”?
Ce înseamnă asta?
Frate!
- Imboldul. - Imboldul.
Serios!
Deci azi nu te simți altfel decât te simțeai ieri?
Mă simt obosit.
M-am trezit devreme.
Doar atât? Obosit?
Ce vrei? Vreo filosofie profundă...
Sunt curios. Adică... Bine.
Vreau să zic că eu nu am ce să fac până nu apare ceva concret.
„Întoarce camera așa. Spune replica așa.”
Acum sunt în mașină.
Dacă avem noroc, o să-l vedem pe Yeti traversând strada.
Mă gândesc la chestia asta cam de doi ani.
Deci, asta e cușca.
- Acolo vei sta tu. - Într-o cușcă?
- Da. - Bună dimineața!
- Hei, bună dimineața! - Bună!
- Leo. Cum ești? - Bună, Leo!
- Leo. Îl interpretezi pe... - Simon.
Simon.
Chiar arată bine.
- Da, nu-i așa? - Da.
Da. E... Vai de mine!
- Nu e uimitor? - Da.
Ce faceți?
- Bună dimineața! - Cum ești?
- Prima zi. - Da! O să fie distractiv!
Ea e cameramanul, Zoe White.
ZOË WHITE Director de imagine
- Bună! - El e fratele meu, Anthony.
- Bună, Anthony! Încântată. - Mă bucur să te cunosc.
O să încerc să nu vă încurc.
Bun. Bine ați venit! E prima zi de filmare la Buzzcut.
Poate că nu ați aflat. Câțiva dintre voi ați...
El e Michel, regizorul nostru.
Arăt bine?
- Vai, arăți fantastic! - Arăt fantastic.
Arăți minunat.
- Fix așa. - Ești bine azi?
Asta e prima dublă din film.
Prima pentru Michael.
Istoria familiei, lucrul ăsta e important.
Atenție.
Începem după ce sună.
Bun. Acțiune!
Da. E minunat.
- Stop! - Frumos.
- Bun. - Stop.
Muzica se schimbă, avem un crescendo,
iar piscurile și văile devin din ce în ce mai mari.
Mulțumesc.
- El e fratele meu, Anthony. - Ce faci?
- Anthony, Gael. - Îmi pare bine.
- Și mie.
- Totul e bine? - Da.
- Să-mi spui dacă te încurc. - Da.
Notiță pentru sine. Nu încurca actorii și echipa.
Unde e soneria?
Stop.
Ce-a fost asta?
- Ce anume? - Tu ai...
RICK KUBO Asistent de producție
S-a spus „Tăiați!”.
Și suni de două ori la „Tăiați!”
Crezi că aș putea să fac eu asta?
Aștept ca ea să zică „soneria”, apoi sun.
Data viitoare când zice pot să sun eu?
Da.
- Hei, acum? - Nu, nu încă.
Trebuie să fac... cum ai făcut tu?
Nu, asta e când e stop.
Când zice „acțiune” și strigă „soneria”
trebuie să apeși doar o dată și se aude.
Deci, apăs și o las așa.
- Da, exact. - Bine.
- Și când se va întâmpla asta? - Îți zic eu.
Liniște, vă rog.
Bun, sunteți gata?
- Cred că da. - Cadru larg.
Ne pregătim.
Bun. Mulțumim. Soneria, vă rog.
Soneria, vă rog.
Sună! Sună!
- Gata? - Trebuie să o faci mai rapid.
- O las în jos? - Nu, nu!
- Motor! - Și acțiune!
Ulise Bloodstone.
Doar așa...
Nu, doar unu, doi.
Doar unu, doi?
Da, iar apoi se oprește.
Bine.
Mai degrabă...
Și-a făcut simțită prezența în alte moduri.
Stop!
- Stop, stop. - Stop.
E bine?
Mai trebuia puțin, dar pe aproape.
Bun, să tragem un cadru gol.
Eliberați holul cât de repede puteți.
Vă rog, trebuie să fac un cadru nou.
Bun. Deci asta vom face, fraților.
Frate, treaba ta e importantă.
- Da? - Da, e.
Tu suni și toată lumea știe că se filmează.
Da, plus că se aprind și luminile afară.
Oamenii știu că nu au voie să intre.
ZIUA 3
Și ce păreri au cei de aici?
Sunt surprinși că ai trecut de la muzică la regie?
Toți cei din echipă
știu că eu compun muzică pentru filme.
Dar nu știu că îmi plac și alte lucruri în afară de muzică.
DAVID SILVERMAN Interpret la tubă
Vorbim despre filme tot timpul, nu doar despre alea la care lucrăm.
Vorbim mult despre Star Trek și Star Wars.
Și vorbim despre filmele lui Harryhausen, King Kong
și toate marile producții de la Universal.
... pentru vânătoare.
Erau niște filme incredibile, alb negru,
cu o imagine minunată...
Să eliberăm pământul...
... care ne ajută să dăm o formă la ceea ce facem noi aici.
Nu există pace fără sânge.
O să schimbăm macazul cu prietenul nostru, Anthony.
FILMARE PERSONALĂ CU TELEFONUL LUI MICHAEL
Ce-ți place mai mult, să filmezi documentare despre cinema
sau despre viața reală?
Ăsta e un documentar despre viața reală.
Da, așa cred. Da, este.
Motor.
Stop!
- Cu asta am terminat. - Stop.
Vă mulțumesc, tuturor!
Poți să ieși din cadru
- ca să văd cum arată? - Da.
Îl punem acolo,
ne uităm la el, ne asigurăm că e bine
- și putem pune mâna oriunde. - Oriunde.
Și apoi o să vin eu cu mâna
ca să intre până la capăt.
- Camera mobilă a lui Ian. Sigur. - Bine. Da.
- Porți costumul? - El e Man-Thing.
- Serios? - El îl joacă pe Man-Thing.
... când ești în mijloc sau ai un picior pe partea cealaltă.
Când eram mic obișnuiam
să mă costumez, să mă machiez și mă filmam
interpretând creaturi ca astea.
- Carey, ești gata? - Da.
- Bine. - Acțiune!
- Să faci asta ca adult... - E foarte distractiv.
Este un vis din copilărie.
Tu îi dai lui semnalul.
Și tu, instrumentistului.
Camera va filma exact aici
și imaginează-ți că-l vei auzi pe Man-Thing țipând.
Cum ai ajuns să regizezi Noaptea Vârcolacului?
Cum am ajuns să regizez?
Da, care-i povestea? Cum s-a întâmplat asta?
Am lucrat la mai multe proiecte Marvel.
- Ăla e tavanul? - Da.
E minunat.
Simt că am ajuns să fac parte din familia aia.
Ador să lucrez cu ei.
Multe... Versiuni diferite.
Asta e... Asta, da? E perfect.
În asta chiar pare că a fost lovit.
Mă uitam la ei și mă gândeam
că ar fi putut face parte din echipa noastră de filmare din copilărie
dacă am fi crescut împreună.
- Asta e bună? - Da.
Adică, astea sunt versiunile noastre adulte.
Și, apoi, fix peste.
Și într-o zi vorbeam cu Kevin,
iar el mi-a zis: „Se întâmplă multe chestii.
„Dacă ai putea să alegi să regizezi ceva, ce ai vrea să faci?”
NOAPTEA VÂRCOLACULUI LUNĂ PLINĂ - LUNA FRICII!
I-am zis: „Îmi plac personajele neconvenționale.”
DESPRE MONȘTRI ȘI OAMENI!
„Alea care nu aleg drumul bătătorit.”
Poți să faci lucruri mai interesante cu ele.
Așa că, Noapte Vârcolacului...
Am avut cartea când eram mic.
Benzi desenate Marvel. Le-am adorat.
Și mi-a zis: „Noaptea Vârcolacului?”
„Uau! Bine.”
Alo?
Bună, mamă.
Bună, tată.
Nu vorbi la telefon dacă conduci.
Ei bine, mamă...
Îți distrage atenția. Vorbești. Știu.
- Nu-mi distrage atenția. - Bine.
În fine, sunt cu ochii-n patru aici.
Michel regizează un film.
Vreți să știți cum decurg lucrurile?
Vă povestesc tot ce vreți să știți.
Adică, cum crezi că se descurcă?
Și așa va fi.
Și așa va fi!
Cred că se descurcă foarte bine.
Și filmul tău cum e?
Filmul meu...
Ce ți se pare așa interesant la peretele ăla?
Îmi plac afișele astea mici.
Mi se par nostime.
Știi, Michel l-a făcut pe ăsta.
Da, ce fain!
CURTIS GREEN Asistentul domnului Giacchino
- Da. - Da.
Cred că merge bine până acum.
În regulă. Totul e bine deocamdată.
Da, e distractiv.
Adică, îl văd pe Michel pe platoul de filmare.
Spune: „Motor, acțiune, clacheta?”
„Clachetă?”
- Adică... - Știi, chestia aia pe care scrie ceva...
Știi, chestiile alea pe care le lovesc: „Bine.”
- Da! Așa e! - Da.
Nu el spune „clachetă”, dar există una.
Da, au una din aia.
Știi că e un compozitor foarte bun,
dar asta-i o treabă nouă, așa că va fi diferit.
- Da. - Știi.
Și când era mic, îi plăcea să filmeze și să regizeze.
Asta vom face.
Doar... Vom începe de aici.
Primul cadru.
Dar asta a fost când era mic.
Îmi amintesc că
am mers în excursie în California
Nu, Anthony. Dă-mi-o, te rog.
Ajungem într-o oră.
Mike, filmezi?
Suntem în California
pe Bulevardul Hollywood.
Aici îl vedeți pentru prima dată.
Am fost la Studiourile Universal.
Și acum vom trece
prin partea din față unde se află studiourile de sunet.
Michael era în culmea fericirii.
Filmele erau pasiunea lui.
La Studiourile Universal
Michael a fost ales.
- Da. De două ori. - De două ori.
Ca să arate cum se fac filmele.
Au întrebat dacă sunt voluntari și el a ridicat mâna și l-au ales.
Îl avem aici pe Michael din New Jersey și...
Și i-a plăcut.
Credea că-i cea mai grozavă chestie.
Mulțumim. Asta trebuia să faci. Perfect.
A fost nemaipomenit. A fost un punct de cotitură în viața lui.
Se pare ca știa care va fi destinul lui și a profitat de fiecare șansă.
ZIUA 13
Azi e o zi importantă pentru că...
Ei bine, fiecare zi este importantă.
Fiecare zi este importantă.
Dar azi va fi mișto.
Azi e joi.
JEFF FORD EDITOR VIDEO
Azi... Da, azi e joi.
Stop!
- A fost bine. - A fost minunat.
Cu siguranță. Trebuie să revii. Pentru că...
Va fi grozav.
Uite, e Carey. Montează iar mâna.
Ce mișto!
Asta am fi vrut să avem cu toții când eram mici
ca să o folosim în filmele pe care le făceam.
Da, ar fi fost greu.
- Doar... - Da!
Când eram mici, am avut o cameră cu peliculă de 8 mm.
Oameni foloseau camerele astea ca să filmeze copiii care înoată în piscină
sau atunci când mergeau la plajă, în fine.
Dar noi voiam doar...
să facem filme.
ACEASTA A FOST O PRODUCȚIE MIKEL FILM
Când ești mic, trebuie să rezolvi probleme.
Începi cu a inventa povestea,
apoi filmezi, pui lumina,
faci animația.
Tu faci totul.
Nimeni nu avea experiență.
Inventam lucrurile pe parcurs,
bazându-ne pe ce-am văzut.
Știai că Michael făcea filme când era mic?
CASEY O'NEILL Coordonator cascadorii
Nu știam asta.
E minunat.
Sunt și efecte speciale.
Acum facem toate astea la o scară mai mare. E uimitor.
Când eram mic, la librărie găseam cărți despre cum se fac filmele.
Erau și reviste.
Era greu să le găsești.
Trebuia să le vânezi ca să le găsești.
Aveam un grup de prieteni cu care alergam.
Era multă acțiune.
Multe cadre largi, poți vedea totul.
BRIAN GAY Co-producător executiv
Și nu a fost ușor. Erai un copil.
- Michael. - Bună.
Nu puteam să ne deplasăm singuri.
Trebuia să ne ducă cineva.
Și îți implorai părinții să te ducă cu mașina undeva
ca să filmezi tot ce vrei.
Și cadrele alea, deasupra...
Noi ne țineam de mașină și el conducea,
iar Michael ținea camera.
Da, vreau să zic, știi...
Acum, că sunt părinte.
Adică, anumite chestii
sunt acum cam periculoase.
Când ai crescut, mai ales pe vremea când nu erau telefoane mobile,
cam faci ce vrei tu, fără ca părinții să afle.
Vreau să dedic explozia asta tuturor filmelor făcute de Studiourile MGG.
Bine c-am supraviețuit.
Dacă voiam ca un personaj să tragă cu laser,
trebuia să zgârii pelicula.
Trebuia să fiu foarte atent, aveam un cuțit X-ACTO.
Și nu mai puteam s-o fac la loc.
După ce-ai zgâriat pelicula, gata, e zgâriată.
Și treaba asta îmi lua ore întregi.
Ce vei găti?
Hamburgeri, hot dog,
burgeri cu curcan, cu vită.
E greu să hrănești mulți oameni?
- Nu. - Nu?
Patru, cinci, șase sute. Nu contează.
Și treaba asta nu te stresează?
Ador să-i văd pe oameni mâncând.
Să știi că nu se mănâncă așa de bine când filmăm la un documentar.
Nu?
NOAPTE VÂRCOLACULUI
Și ce ai învățat despre...
cum se fac documentarele?
Ce am învățat despre asta?
Da, sunt curios!
Nu doar la documentarul ăsta...
Sunt curios.
Realizarea unui documentar e foarte diferită
în comparație cu realizarea unui film.
- Deci... Pot să împrumut ăsta puțin? - Da.
În filmele de ficțiune,
știi de ce ai nevoie în fiecare zi.
Azi retezăm brațe.
Știi ce faci.
Vom face...
- Mare atenție la fiecare pas. - Bine.
Se întâmplă. Îl construiești din mers.
Perfect! Da!
Excelent. Stop.
- Frumos. - Mișto.
Opriți. Stop.
Se pare că la un documentar...
Bietul de el.
E aici de trei zile.
... habar nu ai ce-ți trebuie.
Nu știi cum să obții ceea ce vrei...
Trebuie să călcăm peste el.
... și ești tot timpul în întuneric căutând întrerupătorul.
Să știți că sunt cam îngrijorat pentru tipul ăsta.
Da, tipul ăsta trebuia să apară în Gardienii Galaxiei 3,
dar l-au scos. Așa că...
Asta e senzația.
Cauți o scăpare tot timpul.
Așa e. Iar în cazul tău,
tu chiar ai un scenariu.
Și poți să schimbi personajele indiferent de situația în care se află.
Da.
Nu știi pe cine caută.
- Da. - Caută pe cineva
- și își face griji. - Da.
Și apoi toată chestia se dezvăluie:
„La naiba! O vânătoare de monștri!”
- Da, e grozav! - Dar noi
auzim vuietul și copacii căzând și el zice:
„Frate! Se îndreaptă încoace.”
Și nu are nicio soluție sau nu găsește...
Mă întrebam dacă îl auzim pe Man-Thing cum geme
și privirea aceea, iar ea zice:
„Acționează. Acolo este zidul.”
Da.
Pare că secvența asta ar putea fi mai scurtă.
Pregătește lucrurile pentru ceea ce se va-ntâmpla,
tot ce trebuie să pregătească în celulă.
Dar încerc să-mi dau seama...
Dacă eu sunt Jack și ajung la zid, să zicem că lucrurile decurg bine,
aș zice: „Când să încep? Ce e de făcut?” Oare să...
Mai degrabă zice:
„Știi să folosești asta?” Ea spune: „Nu.”
„Dar dacă lovești ceva cu ea, se va lipi.”
- Da. Da. - Înțelegeți?
Bun, iar atunci o arunci tu și ricoșează
pentru că asta se întâmplă în filme.
Vă rog.
Nu cred că aveam discuții așa de detaliate
înainte de o explozie din filmele tale vechi.
Puneam o bucată de lemn, niște artificii
și câteva pachețele cu ketchup...
- Vai de mine. - ... pe pieptul lui.
Nu pe al tău?
Nu, nu. El era cobaiul meu.
Știi, aveam voie să folosim artificii
când eram mici.
Mi-a plăcut că văzând Riders of the Lost Ark
am învățat cum se folosesc petardele.
Un pachețel cu explozive.
Foloseam și un pachețel cu sânge.
Poate o lumină bruscă sau ceva.
Semnalul.
Bun, deci tu vei veni de aici,
te oprești brusc.
Acolo e zidul. Acolo e fisura.
Petardele,
mă gândeam: „Oare cum să le facem?”
Mă uitam pe PBS la cum se fac anumite lucruri,
mă uitam într-una și înregistram.
Ea îți spune să arunci spre zid.
Nu contează în ce o arunci, se va lipi.
Și tu o arunci.
Și nu se lipește.
Mă gândeam să iau un capac de la sticlă.
Mă gândeam că dacă răzuim conținutul artificiilor în capac și aprindem fitilul,
va exploda și așa ar funcționa.
Asta am făcut pe umărul tău
când te-ai trezit în Time Sleeper.
Nu mai țineam minte că așa am făcut-o.
Da, am tras o dublă. Nu foarte bună, dar a funcționat.
Și, acțiune!
Iar acum, va ricoșa.
Chestia aia încă ticăie, iar tu zici: „Ce naiba?”
Îmi amintesc că forțam limitele la tot ce aveam
doar ca să vedem cum e.
Mai încearcă o dată.
Încearcă de câteva ori și apoi vei reuși
să o strecori într-o crăpătură.
Și asta era distractiv.
Liniște pe platou.
Ideea e că faci filme ca să arăți ceva pe ecran...
Trei, doi, unu, acțiune!
... și să vezi reacțiile oamenilor.
Hai.
Ce ați făcut?
Sunt prea tânăr pentru chestia asta!
E incredibil!
- Îți place cât de mult praf este? - Mult.
Când eram mic și făceam filme,
asta ar fi fost... Am fi avut nevoie de tine.
Mama Giacchino
- Alo. - Bună, mamă.
- Da? - Știi, mă gândeam.
- Da? - Au fost multe lucruri
pe care le-am făcut în filmele alea Super 8. Eu nu mi-aș lăsa copiii să le facă.
Bun, nu e prima dată când îmi spui despre asta.
Asta nu înseamnă că am fost niște părinți neglijenți sau ceva de genul ăsta.
Eram foarte ocupați.
Uneori se întâmplau lucruri
care nu ar fi trebuit să se-ntâmple.
Nu vă supravegheam.
Am...
Să știi că ați avut o copilărie foarte interesantă.
Nu te criticam.
Desigur, nu v-am întrebat dacă avem voie să ne punem artificii
- pe spate sau să aruncăm... - Da.
... petarde în piscină ca să vedem dacă se fac valuri.
Eu chiar am pus o bucățică de dinamită
în piscină și aproape am crăpat cimentul.
De ce aveai o bucățică de dinamită?
- Cum ai făcut rost... - Să nu ne gândim la asta.
- E New Jersey. - Da, New Jersey.
Știu un tip.
Deci, am fost pe platou azi.
Am văzut vârcolacul.
Bine.
Motor.
LUIS VALLADARES Cascador, Dublura Vârcolac
Pot să-ți povestesc despre film
dar să nu suni la televiziune să povestești...
Cu siguranță că n-aș suna pe nimeni.
Bine.
Costum de vârcolac de Halloween
Mi-a plăcut foarte mult vârcolacul.
Aveam o geacă.
Și avea blană pe interior.
O întorceam pe dos,
ca și cum m-aș fi transformat într-un vârcolac.
Minunat. Foarte bine.
Nu știu cum poți să te împaci cu ideea
că erai îndrăgostit de genul ăsta de personaje, cum ar fi vârcolacii,
pentru că îți plăceau foarte mult și Ștrumfii.
Asta nu are nimic de-a face
- cu Beverly, New Jersey? - Nu.
Și filmezi tot ce îți dorești?
Ăsta e un cadru grozav.
Știi, e greu.
E mult mai greu decât am crezut,
pentru că zilele de muncă sunt lungi și el e foarte obosit.
Și, tăiați!
- Și s-a terminat. - Tăiați!
E cam greu.
Îmi dau seama.
Încă una? Bine, încă o dată. Haideți!
Asta e viața mea acum.
Mă întreb, tu cum ai lucra cu el?
Ce ai face ca să descoperi care-i sunt rădăcinile în cinematografie?
Încearcă să o potrivești mai bine.
Bun, asta nu e o întrebare ușoară,
dar cum vrei să filmezi asta?
Adică, în altă ordine de idei...
Păi, sincer, cred că...
Poate că ar trebui să-l aduc înapoi, în New Jersey.
- Știi? - Asta e o idee bună.
Ne vom întâlni
cu prietenii din liceu. Cu cei cu care a făcut filmele astea.
Da. Cred că da.
Să îi aduc împreună
și să mergem la una din locațiile vechi unde filmam
sau să ne întoarcem la Holy Cross, acolo unde ei s-au cunoscut.
Păi, acolo, Michel a apărut în multe spectacole de teatru.
Crăciun fericit, tuturor!
Crăciun fericit, Michael!
Și tipii ăștia cu care a lucrat la teatru, l-au ajutat și cu filmele lui.
În direct de la studiourile MGG, cu Tom White.
Asta a fost o perioadă importantă din viața lui.
Bună, Harry!
Bună!
Să se întoarcă el acolo și să vadă:
„Doamne, uite de unde am plecat...”
Sunt la televizor.
Ăsta e Mike Giacchino, da?
„... și uite unde am ajuns.”
Bun. Bloodstone e în aer, tu fugi,
Bloodstone cade la pământ.
Da, da!
TREI LUNI MAI TÂRZIU
Trebuie să ne verificăm chiftelele
ca să ne asigurăm că au aceeași mărime.
Mărime. Da.
Nu vrem să fie prea mari, nu?
Da. Deci...
Așa.
Aia e prea mare.
Da, dar și a mea a fost puțin prea mare.
Ce vă place atunci când vă vin copiii acasă?
Ei bine, e simplu dacă zic:
„Faptul că vor pleca în curând”.
O să vă uitați la filmul lui Michael, Vârcolacul?
Mie nu-mi plac filmele de groază.
Acum că Michael e regizor la Hollywood,
credeți că va mai încăpea în casa asta?
Pe noi doi ne surprinde
cât de cunoscut e el peste tot.
Da.
Dar dacă va intra pe ușă, nu va fi Michael compozitorul...
Nu ar trebui să dormiți?
... sau Michael care a lucrat la filmul ăsta,
va fi Michael, fiul nostru.
Când ai fost ultima dată la liceul nostru?
Ultima am fost la Holy Cross...
- Cred că atunci când ai absolvit tu. - Asta a fost în 1988.
Cred că, după ce am plecat, au zăvorât ușa.
Acolo am filmat Time Sleeper. Chiar acolo.
- Când ai filmat Time Sleeper, în 1983? - Da.
Cred că perioada petrecută la Holy Cross a contat.
Cred că prietenii pe care i-ai găsit...
Prietenii pe care i-am întâlnit au fost minunați,
într-un fel, au adăugat creativitate la ce voiam eu să fac.
Și ei aveau un tip de creativitate dementă.
Toți erau foarte nostimi.
Include-i și pe ei.
M-au ajutat să fac multe lucruri.
Da.
Nu cred că aș fi reușit fără ei.
I-ai mai văzut în ultimul timp?
Vorbim la telefon, ne scriem.
Ne-am văzut pe Zoom în timpul pandemiei
și ne-am distrat câteva ore.
- Da. - Deci, din când în când.
Dar nu ne-am mai întâlnit...
de mult timp.
Scuze. Nu puteți parca aici.
Doar elevii pot parca.
- Trebuie să-l îmbrățișez. - Doar elevii pot parca.
- Ce mai faci? - Sunt bine, frate.
- Mă bucur să te văd. - Mă bucur să te văd.
TOM WHITE Prieten din copilărie
- Ce mai faci? - Ce faci?
- Cum merge? - Merge, merge.
- Ce nebunie. - Așa e. E ireal.
MIKE BRYSON Prieten din copilărie
Vino aici.
Ce mai faci?
HARRY HARVEY Prieten din copilărie
- Ce mă bucur să te văd. - Și eu.
- E minunat? - Cum ești?
Tu ești tipul ăla. Doamne!
- Asta-i bună. Mă bucur să te văd. - Ce mă bucur să te văd.
- Ce mai faceți? - Ce mai faci?
Doamne!
Mă bucur să te văd.
Credem că voi o să fiți aici îmbrăcați în costumele ninja.
El era...
- Încă am costumul ăla. - Sunt convins.
Mai am toate lucrurile alea.
M-a trezit fratele meu și-a zis: „E un ninja afară.”
- Eu eram. - Era Tom.
Fiicei mele mici îi place să se îmbrace cu el și să se prostească.
- I-ai zis ce ai făcut tu? - I-am zis.
Le spun totul copiilor.
Știu că tatăl lor e dement.
Ei bine, îmbătrânim.
Nu prea cred. Nu spune asta.
Adică, la voi se vede. Nu știu ce să zic de...
Înainte părea mai mare.
Da, părea mult mai mare.
Nu cred că mai sunt telefoane cu fise aici.
Da.
- Să mergem. - O să sparg eu gheața.
Sunt cel mai mare. Dacă se întâmplă ceva, o pățesc eu.
- Deschide. - Anthony?
Da.
Frank, ce părere ai despre spectacol?
Haide. Bine.
Lemnul e la fel. Scaunele sunt la fel.
Totul e la fel, podeaua e la fel.
Parcă m-am întors înapoi în timp, în anii '80.
Da.
Kevin, vino aici.
Și, priviți-l, el e regizorul tehnic, Kevin Zebrowski.
- Kevin, în ce stadiu suntem? - E nasol.
Cântă „pam, pam, pam.”
- Mai ții minte? - Vai!
- Ceva de genul ăsta... - Asta era.
De când scriu, nu mai exersez,
deci cânt destul de nasol la pian.
Vă rugăm să cumpărați pam, pam.
Oare mai am înregistrarea aia? Cred că da, pe undeva.
Asta e o sală imensă.
Cât de multe ore am petrecut aici.
- Am jucat în toate piesele, toți. - Așa e.
- Am crescut împreună. - Da.
Aici am evoluat mult.
Hei, uite.
Bună.
Ești filmat. Zâmbește.
Cred că tot ce am făcut în acei ani,
între repetiții și spectacole,
a fost plănuit și bine gândit.
Ziceam: „Bun, ce film urmează să facem?”
Sincer, cred că filmele pe care le-am proiectat,
pe care le aducea Michael la vizionare,
eu cred că oamenii se gândeau că sunt mișto.
- Era distractiv. - Da.
Și ni s-au alăturat.
Țineți minte Taking Care of Business?
A fost grozav.
Marele debut a fost aici.
- Eram în primul an la facultate. - Da?
Uite în ce încurcătură te-ai băgat.
Trebuia să mă împuști când ai avut ocazia.
Țineți minte când filmam în Mill Creek Park
și Craig McCullough... Așa îl cheamă?
- Da. - S-a rostogolit din vârful dealului.
Trebuie să o mai facem.
E o secvență în care se lovește de un dâmb și tot corpul lui...
E uimitor. A funcționat perfect.
- Da. - Secvența e grozavă.
Făceam toate astea atunci și nu cred că cineva
a spus vreodată: „Ești un nesimțit”, înțelegeți?
Sau: „Asta-i o idee proastă. Pleacă de aici!”
Era muncă de echipă.
Păi, cred că în filmele noastre era multă acțiune,
iar asta ți se datora ție, tu ne-ai ajutat.
Minunat!
Eu eram responsabil cu armele. Așa că dacă aveam nevoie de vreo armă,
eu ziceam: „Păi, am niște chestii pe acasă. Vreți să le aduc?”
Și țin minte că în Time Sleeper, aveam sabia mea,
Harry mă bate pe umăr
iar eu mă întorc și lovesc tare cu sabia.
Deci, dacă Harry nu s-ar fi lăsat, cum am stabilit,
i-aș fi retezat capul.
A fost minunat să avem un cascador instruit în echipă.
Apreciez ce zici. Mersi.
Habar nu am unde s-a instruit.
Îmi amintesc când mi-ai zis prima dată:
„Nu treci pe la noi weekendul ăsta? Facem un film.”
„Am nevoie de figurație.”
Îmi amintesc când am ajuns prima dată la voi,
Mike a zis: „Ține asta!” Era o sabie pe care o făcuse el,
iar el a luat camera și eu mă jucam cu sabia.
Iar apoi a zgâriat pelicula
ca să pară că strălucește și că are un laser.
Asta e prima mea amintire.
- Da. Îmi amintesc asta. - Da?
Mi s-a părut
că brusc am devenit cunoscut după ce ai proiectat Time Sleeper.
Fac orice pentru domnul și stăpânul meu.
Păi, tu erai eroul.
- Eu eram erou. - Erai eroul mișto, frate.
Han Solo din filmul ăla.
- Stați puțin. Nu eu eram eroul? - Anthony a fost eroul.
Pentru că i-ai tras un pumn în față?
Îl știam pe Michael,
iar într-o zi a venit la mine, în clasa a zecea,
și mi-a zis: „Bună, mă cheamă Michael.”
Eu am rămas... Știam cine ești.
Ne cunoșteam... Încă nu eram prieteni.
Mi-a zis: „Hei, am auzit că tu scrii
și îți place science fiction. Star Wars, Star Trek.”
Eu îi zic: „Da, sigur.”
El zice: „Am niște idei ca să facem un film.
Vrei să discutăm?” Eu zic: „Un film?”
Bună, amice.
Serios, așa ne-am cunoscut.
Asta-mi amintesc, apoi am scris Time Sleeper.
Și eu mai am pagini din scenariul ăla.
Frate!
I-am spus lui Anthony că am fost norocos să cunosc oameni
care erau la fel de entuziasmați ca mine de treaba asta.
Cărora nu le era teamă să fie la fel de demenți
și de tâmpiți ca mine încercând să facă treaba asta.
Păi, băieți, ce credeți?
Parcă nu ne gândeam...
„Cum o să facem asta? Putem să o facem?”
Ziceam: „O să facem asta!”
Indy, o să mă bagi în belele.
Ei bine, cine te scoate din ele?
Dar am o idee.
Dacă am fi avut cravașa ta,
ne-am fi cărat de aici.
- Scăpam de chestia aia. - Nu!
Filmul neterminat.
Da, Indiana Jones și Șarpele Auriu.
Mai am șarpele auriu.
- Am putea să-l terminăm. - Hai să o facem!
Îi sunăm pe toți băieții.
Parcă era și o urmărire cu mașina.
Eram puțin cam îndrăzneți.
- Da. Asta a fost... - Da.
- Aici, aici. - Nu, nu. Stai, stai...
Eu ți-am dat biciul ăla?
L-am cumpărat de la magazinul Columbus.
Bine.
Stai acolo, bine?
Poate că îl știți pe Michael ca fiind un compozitor talentat,
dar se află aici pentru că este un regizor foarte talentat.
Îmi doream să fac asta pentru voi de când aveam 10 ani.
Când eram mic, făceam filme.
Filmam pe peliculă Super sau Regular de 8 milimetri.
Am studiat cinematografia. Am făcut toate astea.
Și, sincer, e minunat să mă întorc
și să fac ceea ce ador încă de când eram copil, adică să fac un film.
Iar acum că s-a terminat...
Cum ai descrie ce ai trăit regizând primul tău film?
Să regizezi un film...
E doar o prelungire
a ceea ce am făcut dintotdeauna.
E de parcă nu s-a oprit.
A continuat într-una.
Când eram pe platou,
era distractiv să mă plimb
și să aflu ce face fiecare,
iar apoi întrebam: „Poate te ajut cu dolia
sau aș putea să operez macaraua asta uriașă.”
Și cred că scopul unei echipe artistice,
știi, filmele făcute în copilărie
nu ar fi fost la fel de bune dacă le făceam singur.
Ca și în Noaptea Vârcolacului,
lucrând cu Laura,
Gael,
Harriet...
Ne vărsăm sângele pentru vânătoare.
... și cu restul distribuției
cu toată echipa.
Cea mai bună echipă din lume!
Da!
Aportul lor a fost de neprețuit.
Acea experiență comună, acea bucurie comună,
acestea mi-au marcat copilăria.
A fost multă distracție și multă muncă.
A durat mult, dar a meritat și a ieșit minunat.
Aici am filmat scena importantă din Time Sleeper.
- Cel mai mult am filmat pe platformă. - Da, unde se încarcă marfa.
Arăta ca un peisaj apocaliptic.
- Se potrivea cu ce făceam. - Da.
Mike Brysin, vrei să refacem lupta cu săbiile?
Lupta cu săbiile? Sigur.
Era ceva de genul...
- Cred... - Iar apoi făceam așa.
Iar eu săream.
Și, acum, tinere.
Acum, tinere...
Tu vei muri!
Iar apoi Harry aruncă cuțitul.
Așa e, Harry face... îl aruncă peste și...
Țăranii au vorbit despre revoltă de multe ori în ultimul timp.
Țăranii au vorbit despre revoltă de multe ori...
Ți-o dau.
- Ești gata? - Da.
Țăranii au vorbit despre revoltă de multe ori în ultimul timp.
Dar când vor realiza că au nevoie...
de gândirea mea elevată ca să supraviețuiască pe lumea asta,
se vor răzgândi.
Se vor răzgândi.
- Da. Ai făcut-o! - Da!
Da, frate!
Bravo!
Michael Giacchino e la telefon!
Hei. Ce mai faci?
Stai puțin.
Răspunzi la telefon?
Nu. Vorbesc cu mama mea acum.
Bună ziua, doamnă Giacchino!
Te salută.
Deci, mamă, intră pe pagina de internet, la secțiunea „în direct”.
Bine? În direct.
- Bine. - Ce drăguț!
Subtitrarea: Maria Garbovan