Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Andalasia
Onnellisten loppujen paikka
Muistakaa aina Andalasia
Ja hymy tulee aina olemaan Kasvoillanne
Bonjour.
Olipa kerran maaginen valtakunta nimeltä Andalasia,
jossa löydettiin metsästä vauva.
Ilman äitiä tai isää,
vauvaa kasvattivat eläimet, jotka rakastivat häntä kuin omaansa.
Ja hänen nimensä oli Giselle.
Gisellestä varttui kaunis nuori nainen,
jolla oli rakastava sydän ja salainen haave.
Olen uneksinut Tosirakkauden suudelmasta
Ja prinssistä Jolta saisin sen
Kunnes eräs päivä hän saavutti Andalasian rohkeimman prinssin rakkauden.
Mutta sitten paha kuningatar työnsi Gisellen portaaliin,
ja laskeutui outoon ja erittäin hämmentävään valtakuntaan nimeltä...
New York City
Siellä hän tapasi Robertin, kaunissilmäisen asianajajan,
sekä Morgan-nimisen tyttären, joka näki taikuutta kaikkialla.
Giselle ja Robert rakastuivat.
Ja he elivät...
Onnellisena elämänsä loppuun asti
Isä!
Lue se uudelleen, isä. -Täällä!
Mitä jos sanoisin, ettei onnellinen loppu ollutkaan loppu?
Olemme kuulleet tarinan miljoona kertaa.
Niin se aina loppuu.
Olette kuulleet vain osan tarinasta.
New York ei ollutkaan Gisellen onnellinen loppu.
Mitä? -Häh?
En ole ylpeä osuudestani,
mutta jos painutte pehkuihin, voin lukea tämän.
Tarina alkaa siitä, mihin edellinen päättyi:
New Yorkin valtakunnasta, "onnellisen lopun" jälkeen.
Jälkeen? Mutta ei "onnellisen lopun" jälkeen ole mitään.
Sitä menee naimisiin eikä mitään enää tapahdu.
Ei tässä maailmassa.
Siellä asioita ei loppuisi tapahtumasta.
Gisellellä kului aikaa pari vuotta.
Morgan varttui, ja lopulta Robert ja Giselle saivat lapsen.
Kauniin tytön, nimeltä Sofia.
Hetken Gisellellä oli kaikki toivomansa.
Silloin asiat alkoivat muuttua.
Vauvatavaroiden vuoksi heidän linnansa kutistui kaksi kokoa.
Sitten elämästä tuli kiireistä.
Kuin unikirous olisi langennut heidän yllensä joka ikinen yö.
Mutta vaikeinta kaikesta oli Morgan.
Hänestä tuli, mitä se maailma kutsuu "teini-ikäiseksi".
Gisellestä se tuntui siltä, että hän olisi lähtenyt kauas pois,
jonne hän itse ei pääsisi.
Suurten muutosten keskellä Giselle alkoi tuntea,
että elämä New Yorkin valtakunnassa ei ollutkaan niin satumaista.
Ja silloin hän näki merkin.
Monroeville Täältä satusi alkaa!
Yhtäkkiä hän tajusi, että onnellinen loppu saattaisi olla muualla.
Niinpä Giselle ja Robert aloittivat uuden onnellisen loppunsa etsimisen.
Selvä. Seuraava pysäkki: "Monroeville."
Missä hitossa on Monroeville?
En tiedä.
Paikan on pakko olla tätä parempi.
Tiedän muutosten voivan olla pelottavia, mutta ne voivat olla myös innostavia.
Ajatelkaa kaikkia ihania uusia ihmisiä joita tapaatte,
jotka rakastavat teitä yhtä paljon kuin minä.
Ja muistakaa, aina kun tarvitsee ystävää, mitä pitää tehdä?
Morgan, voisitko auttaa?
Minähän autan. Kerron koko internetille kidnappaamisestani.
Se on kaikista tragedia.
Monet muuttavat pois kaupungista,
ja he ovat todella onnellisia.
Minä olin todella onnellinen täällä.
Voitko tukea minua, Sofia?
Olet hyödytön.
Oletteko innoissanne seikkailustamme?
Todella.
Tuo oli... sarkasmia. -Sarkasmia, joo.
Mutta Morgan, minä lupaan, että Monroeville on täydellinen.
Ehkä täydellinen sinulle, mutta ei minulle.
Morgan... -Ei puheita.
Jos teemme tämän, niin mennään vain.
Tuollaisia teinit ovat. Hän pärjää kyllä.
Toivottavasti.
Saimme maagisia muistoja täällä, vai mitä?
Niin saimme. Ja saamme lisää.
Luota minuun, jos opin jotain tapaamalla prinsessan mainostaululla,
se on, että joskus on vain uskottava.
Aloitetaan uusi elämämme.
Joten he keräsivät kimpsunsa ja muuttivat...
Paikkaan, jossa ei ole mitään Mikä huolestuttaa
Tai häiritsee
Uusi ja taianomainen valtakunta
Nimeltään esikaupunkialue
TERVETULOA MONROEVILLEEN Satunne alkaa täältä!
Eikö olekin ihanaa?
Paikka muistuttaa Andalasiaa enemmän kuin mikään näkemäni.
Talomme on kuin linna,
saan oman huoneen.
Olet kertonut miljoonasti.
Hei, katsokaa.
Et voi tietää, Morgan.
Ehkä Monroeville antaa sinulle vähän taikaa, kuten minulla oli nuorena.
Tässä se on.
Hyvä. Seinät on korjattu.
Olivatko seinät hajalla?
Voi pojat.
Vau. Mielenkiintoinen linna.
Olemme hieman jäljessä aikataulusta, joten pitää käyttää mielikuvitusta.
Uusi vauva kaupungissa.
Olisimme tuoneet lahjoja.
Päikkärit ovat alaamme, jos kaipaatte apua.
Jestas. Kiitos.
Saatan ottaa tarjouksen vastaan.
Vilkaisisimmeko uutta kotiamme? -Joo.
Se on osa seikkailua.
Nähdään.
Se menee olohuoneeseen. Kiitos.
Tuo ei ole seikkailu, se on kaatopaikka.
Paikka, jonne on kaadettu seikkailua.
Otan pikku prinsessani ja näytän sinulle loput talosta.
Kaikki hyvin. Mennään.
Menen kysymään, voisiko joku muuttajista muuttaa minut takaisin New Yorkiin.
Tiedän, että on vaikeaa aloittaa uudessa paikassa.
Tein sen kerran.
En tarkoituksella,
mutta tajusin, että asioita täytyy katsoa oikeasta kulmasta.
Eikä.
Näytän sinulle.
Ei meidän tarvitse...
Täällä olemme -...laulaa.
Perhe aloittamassa alusta
Täällä elämä tulee olemaan mukavampaa ja uudempaa
Varo vähän!
Alla kirkkaan auringon Raikkaassa ilmassa
Unelmistamme tulee totta Vielä todempia
Pihalla Joka on täynnä neliapiloita
Kukoistamme Paikassa, jonne meidät on istutettu
Ja elämä tulee olemaan täynnä Vielä enemmän
Iloa Kuin ennen
Ja vielä enemmän lumottua
Anteeksi.
Olemme siunattuja Että meillä on oma linna
Laulamme Kun iloisena puramme tavaramme
Olemme ystävistä parhaita
Kanssa paikallisten peurojen, pesukarhujen Ja halittavien haisunäätien
Jestas.
Kaukana melusta ja hälinästä
Toiveemme toteutuvat
Ja kamalimmatkin linnut visertävät Erityisen suloisesti
Toistan
Taakse jätimme kaupungin valot
Että voisimme ajaa pyörillä ja lennättää leijoja
Nyt tulemme olemaan
Esikaupunkilaisia
Ja muutakin
Lumottuja
Olen kunnossa!
Luulen niin.
Pidä ne kiinni. -Älä avaa silmiä.
Älä avaa silmiä. -Pidä silmät kiinni.
Olen peloissani. Ne ovat kiinni.
Älä pelkää. No niin. Siinä. Oletko valmis?
Okei
Okei. -Avaa ne.
Vau.
Tämä on... Vau.
Vau.
Tiedän, että innostuin liikaa, ja voit muuttaa mitä tahansa.
Halusin, että sinulla on oikea huone, kun tulet tänne.
Morganin muistopuu
Hän sai heidät lupaamaan, että huone olisi valmis.
Se on kaunis, äiti.
Oikeastiko?
Pian koko paikka tuntuu kodilta.
Huomaat kyllä.
Joo. -Joo.
Hyvää työtä, kulta.
Eikä.
Voi... -Sammuttakaa se!
Tavarani! Auttakaa! -Sammuta liekki!
Mitä... -Ota viltti!
Sammuta se. -Varovasti!
En voi...
Siinä olivat kaikki vaatteeni!
Haloo?
Tunnemmeko jonkun?
Emme. Mutta voimme tuntea.
Oletteko värisokeita? Tuo ei ole vihreää. Se on turkoosia.
Ovatko ne kaloja?
Toivottavasti ei haittaa. Ovi oli auki.
Giselle ja Robert, eikö vain? Ja Morgan. -Joo.
ja pikku-Sofia.
Aivan. Miten tiesitte? -Hei.
Malvina Monroe.
Olisin myynyt tämän talon,
mutta toimin hieman ylellisempien kotien parissa...
Rosaleen ja Ruby!
Tuoksuvat hyvältä.
Vau!
Giselle. -Aikamoista.
Hän teki kaiken itse.
Jopa korit.
Oikeastiko?
Punon.
Kuinka ihanaa.
Ja hieman outoa.
Morgan, veisimmekö nämä keittiöön?
Kiitos. -Kiitos.
Oli mukava tavata. -Me tästä...
Nähdään.
Minullakin on tuon ikäinen.
Todella mököttävä.
Mutta hän on silti sydänkäpyni.
Meidän kaikkien.
Kaikkien sydämet ovat pakahtua hänestä.
Jos tarvitsette mitään, minä autan.
Tunnen kaupungin paremmin kuin kukaan.
Niin vaatimaton. Hän sai tämän kaupungin kukoistamaan.
Niin. Hän on kuin paikan kuningatar.
Sitten tämä on kaksi kertaa suurempi kunnia.
Minusta kaikilla kaupungeilla pitäisi olla kuningatar, joten...
Niin.
Hyvää yötä.
Ensimmäinen päivä ei sujunut aivan odotetusti, mutta...
Ehkä olisi pitänyt odottaa vielä kuukausi.
Ei, siirsimme muuttoa kolmesti. Älä huoli. Asetumme tänne kyllä.
Kuuntele.
Tuo voittaa 5th Avenuen.
Tuo on vain oudon kovaäänisempää.
Sirkat sävelsivät tuon laulun, jotta ne voisivat tervehtiä meitä.
Meidän pitäisi rakentaa niille lomakeskus.
Niillä ei taida olla sellaista.
Voimmeko puhua siitä että muutimme tänne saadaksemme tilaa,
ja nyt nukumme samassa huoneessa?
Tiedän. -Morgan, puhuimme tästä.
Odotamme savun hälvenemistä huoneestasi.
Niin.
Tässä me olemme Perhe, joka aloittaa alusta
Äiti.
Selvä.
Miksi herätyskellosi soi? Ulkona on yhä eilinen.
Olen nykyään työmatkalainen.
Miksei tämä syty?
Ei hätää, kulta.
Tulta!
Eikä!
Oikein ihana aamu, vai mitä?
Laatikot täytyy siirtää.
Olen myöhässä.
En ymmärrä tätä työmatkaliikennettä. Kahvi, kiitos paljon.
Laitan kermaa.
Luoja, mikä täällä haisee?
Huomenta. Tein sinulle...
...paahtoleipää. -Leipää?
Niin.
Tapahtui ihme, yksi paidoistani selviytyi.
Olen pahoillani! Oletko kunnossa? -Voi ei!
Luoja! -Luoja! Minun...
Olen kunnossa. -Sattuiko?
Ei, mutta tämä on ainoa asuni.
Olen pahoillani.
Andalasian kuningas ja kuningatar!
Nancy! Edward! Mitä teette täällä?
Meidän oli pakko rakentaa portaali uudelle talollesi.
Tyttö! -Hei.
Hei! -Hei.
Hei, vau.
Robert!
Onnittelut jälkeläistenne kasvusta.
Kiitos.
Asuntonne. Oletteko nyt köyhiä?
Edward! -Emme ole köyhiä.
Sitä kutsutaan remonttikohteeksi.
Niin, me... -Remonttikohde!
Kun talonpojat ovat kaivaneet vallihaudan ja lisänneet tornin -
ja parvekkeen, jossa voi laulaa kuunvalossa kylpien...
Nyt ymmärrän.
Minun täytyy lähteä.
Eikä. -Nähdään.
Esittelen teille talon. -Selvä.
Robert!
Taisit unohtaa miekkasi.
Minulla ei ole miekkaa.
Oletin, että nyt kun olet maalaispoika,
tarvitsisit miekkaa. -Olen yhä asianajaja.
Traagista.
Kuinka toivoton sinun täytyy olla tehdäksesi jotain.
Teen paljon asioita. -Toki.
Täytyy olla rohkea, että voi kohdata näin karun elämän.
Ehkä tämä auttaa.
Se on sinulle. -Eikä!
En voi.
Sinun täytyy.
Olen surmannut tällä miekalla useita petoja.
Ja nähnyt upeita seikkailuja, koetellen sekä kehoa että henkeä!
Tehköön se saman sinulle.
Kiitos.
Toivon sinulle parasta.
Kiitos, talonpoika.
Hänen syntymäpäivänsä jäi väliin, mutta meidän täytyi varmistaa,
että Andalasian kuninkaan ja kuningattaren kummityttö -
saisi tällaisen.
Andalasialainen toivomussauva.
Mikä sauva?
Andalasialainen toivomussauva.
Olen kuullut niistä, mutten ole nähnyt sellaista.
Kun kummeina ovat kuningas ja kuningatar...
heidän täytyy tehdä jotain erityistä.
Esittelemme toiveiden sauvan
Taianomaisimman työkalun
Käytä sitä iloon ja onnellisuuteen
Mutta muista säännöt
Sanovatko andalasialaiset asioita normaalisti?
Eivät, jos me voimme vaikuttaa.
Tässä on Andalasian taikuus
Sisällä Tässä ihmeellisessä toivomussauvassa
Tuomme taikaa Andalasiasta
Tähän karuun ja epätaianomaiseen maailmaan Tänne
Tämä taikasauva
Hän tulee olemaan innoissaan
Siitä, millaista hauskaa hän voi pitää
Tuomallamme lahjalla
Mutta muista Sitä voi käyttää vain
Tosiandalasialainen poika
Tai tytär
Hän on tosiandalasialainen kummityttömme
Tällä taialla -Tällä taialla
Andalasiasta. -Andalasiasta
Kun hän kaipaa jotain Sydämellistä ja sielukasta
Hän käyttää Andalasian taikuutta
Ja jos hänellä on kysymyksiä Vastaus löytyy kääröstä
Kääröstäkö?
Kääröltä voi kysyä mitä tahansa, ja vastaus ilmestyy.
Tai tässä maailmassa se kai vain luetaan.
Miten oikein voitte elää täällä?
Mitä pidät siitä?
Olet Andalasian tytär.
Jos teillä ei ole sauvaa Andalasian väärälle tyttärelle,
menen vaihtamaan vaatteet. Kyllä, katson kaapistasi.
Siellä on varmasti paljon hyviä vaihtoehtoja -
huomion herättämiseen koulussa.
Niin.
Joskus hän tarkoittaa päinvastaista.
En huomaa sitä.
Se... Niin.
Sellaisia teinit ovat.
Oletko kunnossa?
Kaikki hyvin.
Minä vain...
Onko Andalasiassa joskus helpompaa asua.
Ei nyt varsinaisesti helpompaa.
Siellä on lohikäärmeitä ja örkkien kapinoita.
Andalasiassa vaikeinta on löytää onnellinen loppu.
Muu vaikuttaa helpolta.
Tämä maailma tuntuu erilaiselta.
Se on totta.
Täällä onnellinen loppu on konsepti eikä asia.
Niinkö? Sepä ankeaa.
Jos tämä maailma ei ole teidän mieleenne, niin sitä on muutettava.
Kulta, se ei aina ole niin helppoa. -Pötypuhetta!
Jos kukaan pystyy siihen, se on Giselle.
MONROEVILLEN ASEMA
Ehdinpäs.
Onko tuo miekka?
Joo.
Heille täytyy sanoa: "Ei pussia, tuplakääre."
Ja miekka kannattaisi ehkä jättää kotiin.
Älä kuuntele häntä.
Ole oma itsesi.
Tulethan matkustamaan tällä junalla uudestaan ja uudestaan.
Ja uudestaan ja uudestaan...
Ja sitten kuolet.
Niin se on, kaveri.
Metro Grand Central -asemalle. Seuraava pysäkki: Poughkeepsie.
Varatkaa paikka minulle!
MONROEVILLEN KOULU
Oloni on kuin parane pian -kimpulla.
Äläs nyt. Näytät kauniilta.
Kukat hameessasi tuovat esiin muut kukat hameessasi.
Mahtavaa.
Jestas. -Hienoa!
Valtava parannus viime vuoteen.
Hän todella on mukana.
Pääsitte tulemaan! -Kiitos.
Vau. Osaatte tosiaan leipoa.
Vain pienet varainkeruujuhlat. -Mikä Monroe-fest on?
Vuoden suurin tapahtuma. Malvina järjestää koko tapahtuman.
Se on upea.
Tapahtumassa on myös pelejä ja prinssi ja prinsessa -äänestys.
Hänen poikansa Tyson on voittanut kolme vuotta putkeen.
Silloinkin, kun hän mursi jalkansa.
Peliä ei ole peukaloitu, lupaan.
Kuulostaa ihanalta.
Pidän festivaaleista. Niitä on usein siellä, mistä olen kotoisin.
Pahat voimat keskeyttivät ne yleensä,
mutta muulloin ne lähensivät yhteisöä.
Tahtoisin auttaa, jos kaipaatte apua.
Teidän kannattaa suostua.
Kerran hän teki metsän M&M-karkeista - ja toimitti sen luokalleni pulun avulla.
Aivan. -Joo.
Hän on tällaisessa voittamaton.
Tosiaanko?
No niin.
Morgan? Pärjäät mahtavasti.
Kiitos.
Usko vain itseesi!
Mitä tuo oli?
Giselle, jos ehdit, niin tahtoisin tarjota kahvit -
ja kuulla lisää M&M-mestariteoksestasi -
ja muutakin tietoa uusimmista Monroevillen asukeista.
Se olisi hyvin mukavaa. Kiitos.
Hei.
Varo! -Elän kliseetä.
Heillä on varmaan selfie postattavana.
Olet se uusi tyttö New Yorkista.
Morgan. Olet Tyson leivoskojulta.
Tapasit äitini.
Joo, yritän olla välittämättä hänen touhuistaan.
Hän on aika kiihkeä.
Kuvittele, jos hän olisi tehty taikuudesta ja laulaisi autokaistalla.
Niin.
Tyson! Tule!
Menoksi, broidi. -Tule!
Katsokaa hänen asuaan.
Paljon kukkia. -Todella paljon.
Extrasuuri cappuccino viidellä shotilla.
Olkaa hyvä.
Katsotaanpas...
Yrttiteetä...
Kamomillaa... Ei!
Hibiskusta.
Olet oikeassa. Hän on oikeassa.
Edgar tietää kaiken. Hän on silmäni ja korvani.
Kiitos.
Liikutte nopeasti.
Menemme sinne, minne hän meitä tarvitsee.
Kuten huomaat, Giselle, kaupunkimme on kuin isoa perhettä.
Ja kuten perheessäkin, kaikilla on oma paikkansa.
Ymmärrätkö?
Ja kun on löytänyt paikkansa,
Monroeville voi olla mitä tahansa sitä toivookaan.
Taidat olla oikeassa.
Onneksi pidätte siitä.
Pitäisikö lisätä musiikkia?
TERVETULOA SIRKAT
Hei, Morgan. Miten meni?
Ihan hyvin.
Eikö mennyt siis hyvin?
Kukaan ei puhunut minulle, joten sain omaa rauhaa. Se oli mukavaa.
Tuo oli sarkasmia. Päiväni oli syvältä.
Glitter korjaa tämän.
Se on jo vanha. Mitä järkeä?
Sitä, että se on muistopuu. Ja kuten sanomme Andalasiassa:
"Muistot ovat voimakkainta taikuutta." Tiedän.
Se ei taida toimia täällä samalla tavalla.
Morgan.
Tiedän, ettet tahtonut tulla tänne.
Mutta jos annat mahdollisuuden, asiat helpottuvat.
Mitä jos ei helpotu?
Palaisin kouluun New Yorkiin. Voin mennä junalla isän kanssa.
Se onnistuisi. -On mennyt vasta päivä.
Meidän on vain keksittävä oma paikkasi.
Emme tee mitään.
Jos teen tämän, teen sen yksin, onko selvä?
Selvä.
En ole enää pikkutyttö.
Pystyn tähän.
"Tavataan koululla. Minulla on ihana idea."
Tämä ei lupaa hyvää.
Ole hyvä.
Äänestäkää Morgania. Hän on uusi täällä.
Hän on mahtava ystävä.
ÄÄNESTÄ MORGANIA
Kuka Morgan on? -Mukavaa, että pidätte.
Ole hyvä. Äänestä Morgania.
Mitä oikein teet?
Ajattelin vain, että -
Andalasiassa on jatkuvasti festivaaleja,
ja kaikki tuntevat prinssin ja prinsessan. Ja nyt kaikki tuntevat sinut.
Niin, mutta sanoin, että hoitaisin asian itse.
Miksi et anna minun tehdä niin?
Morgan.
Anteeksi, Giselle, mutta pöytää ei saa pitää koulun alueella,
ellei ole toimikunnan jäsen.
Olen pahoillani. En tiennyt.
Nyt tiedät.
Naiset. -Mielellämme.
Anteeksi.
Leivokset näyttävät loistavilta!
Purkakaa kaikki.
Hän ei ole koskaan ollut soittamatta näin pitkään.
Hän on kai sammuttanut puhelimensa.
Hän saa arestia.
Muistatko, kun teimme tämän?
Hän aneli joka ilta, että kertoisin tarinoita Andalasiasta,
ja hänen lempparinsa kertoivat taianomaisesta muistopuusta.
Hän piti niistä.
En tiedä, mitä tapahtui.
Mitään ei tapahtunut.
Teinit tekevät tällaista. Siinä kaikki.
Kyse on muustakin.
En enää laula oikeita lauluja,
ja jopa leipoessanikin kaikki menee pieleen.
Olin ennen hyvä asioissa.
Asiat parantuvat kyllä. Odota vain.
Robert, oletko onnellinen täällä?
Mehän juuri saavuimme.
Milloin olit viimeksi oikeasti onnellinen?
No...
En minä onneton ole.
Joskus mietin, että...
valuuko aika läpi sormien,
ja minä matkustan junalla yhä uudelleen ja uudelleen koko loppuelämäni ajan.
Morgan. -Missä olet ollut?
Kävin New Yorkissa. -Yksinkö?
Olen matkustanut metrolla yksin 13-vuotiaasta asti. Rauhoitutaan nyt.
Älä käske minua rauhoittumaan.
Mitä päässäsi liikkui? -En tiedä, isä.
Ehkä teidän olisi pitänyt jättää minut sinne, minne kuulun.
Kuulut tänne.
En kuulu!
Tiedän, että haluatte elää täydellisessä satumaassa, mutta me emme elä.
Asumme täällä... -Pura vain vihasi minuun.
...typerässä kaupungissa, vihaan tätä! -Mutta älä puhu äidillesi noin!
Äidillenikö?
Ei hän ole äitini.
Hän on äitipuoleni.
Eikä muuta tule olemaankaan.
Äitipuoliko?
Ei hän tarkoittanut sitä.
Hän taisi tarkoittaa.
En voi muuttaa asiaa.
Giselle?
Olipa kerran
Andalasiassa
Säännöt olivat selviä Eivätkä värit haalistuneet
Ja kun löysi Onnellisen lopun
Onnellinen loppu säilyi
Sitten matkasin tänne
Missä tosirakkauden suudelma odotti
Tapasin prinssini Minusta tuli hänen prinsessavaimonsa
Mutta oliko onnellinen loppuni väliaikainen?
Kuinka kaipaakaan sitä satumaista elämää
Jossa aamuisin herätessä
Kaikki on ennallaan
Ja tyttären olo ei ole
Vieraantunut
Luulin löytäneeni paikan
Jossa voisin asioita parempaan muuttaa
Mutta muutin sitä vain Missä epäonnistun
Voi, mitä oikein teen Jos kuulu tänne en
Missä elämä ei voi olla satumaista?
Missä elämä ei voi olla satu...
Pip! Vanha ystäväni.
Hei, Giselle.
Giselle, näytät murheelliselta.
Tiedän.
Toivoisin...
Niin?
Mitä toivot?
Toivomussauva.
Onko sinulla täällä toivomussauva?
Vau.
Siinä vastaus.
Toivottavasti tiedät, mitä teet.
Esitän siis toiveen
Elämä voi olla hämmentävää
Ja kipu voi viiltää Veistäkin terävämmin
Toivon, että me kaikki Asuisimme jossain, missä
Kukkien laulut Kaikuvat ilmassa
Ja örkit ja lohikäärmeet Ovat ainoa pelottava asia
Antakaa meille satumainen elämä
Toivon meillä olevan satumainen
Elämä
Se ei tainnut toimia.
No, se saattaa olla hyvä asia.
No... -No...
Huomenna on kai uusi päivä.
Niin.
Tahtoisitko jäädä yöksi?
Meillä on erittäin mukavia oksia.
Okei. -Niin.
Onneksi olet täällä.
Hyvää huomenta.
Hyvää huomenta, Giselle.
Tänään ei kai olekaan hyvä aamu.
Sinun on tehtävä siitä hyvä aamu.
Olette aivan oikeassa, ystävät.
Minä vain...
Oletpas tänään nauravainen.
Pöytähopeat paikoilleen
Kahvi kiehuu
En voi puhua Paistan munia
Jestas.
Sekoitetaan omelettia
Smoothiesi on valmis
Haluaisitko paahtoleiväksesi Täysjyvä- vai ruisleipää?
Morgan?
Nyt on uusi päivä
On töitä tehtävänä
Jynssäämistä ja lakaisua
Kodinhoidon ihanuuksia
Kellarista ullakkoon
Olen valmis nautintoon
Kun voin askareitani tehdä Lakaistaanpa lattiat
Giselle! Olet jopa kauniimpi kuin eilen.
On uusi päivä
Uusi tehtävä
Vielä yksi mahdollisuus Hoitaa koettelemukseni
Mikä kirkas aamu Ja mikä maukas aamiainen
Sinä pysyt tyhjänä, herra Roskapönttö!
Selvä sitten.
Syömme kuin pahat sudet
Silloin kaikki ovat valmiina Pian
Pölyjä pyyhittävänä -Graalin maljaa etsimässä
Elämämme on melkein kuin satua
Minä tästä lähden.
On uuden seikkailun aika.
Mahdollisuus todistaa arvoni ja sankarillisuuteni -
ja palata kotiin perheeni luo -
hehkuen antoisasta päivästä.
Ole varovainen.
Minäkin lähden, mutta en ilman pientä apuriani.
Kotityöt ovat seikkailu. Niin minä aina sanon.
Nuo oksat olivat murhaavia iskiakselleni.
Hei, minä puhun.
Miten voin puhua?
Pip, toivomukseni kävi toteen.
Mitä tarkoitat? -Meillä on satumainen elämä.
Pomppivat pavut! Taiottiinko meidät?
Mitä teen?
Katsos.
Katso ympärille
Nyt elämä tulee olemaan Täynnä laulua, rakkautta ja naurua
Ja taidamme Vihdoin saada
Onnellisen loppumme
Hyvää huomenta -Hyvää huomenta!
Kaikkialla tässä kaupungissa
Sataa iloa
Monrolasiassa Elämä on fantasiaa
Naiset tanssivat
Jokainen mies laulaa
Jos tarmoa puuttuu
Tule vieraaksemme Ole vieraamme
Et ole koskaan masentunut
Jokainen päivä on täynnä Ihmettelyä ja oikkuja
Kaikkea taianomaista ja ihmeellistä
Kun elämä on kuin Grimmin veljesten satu
Ei ole ihanampaa tapaa elää Eli siis
Meille kuuluu hilpeä
Tavaton
Taianomainen elämä
Meille
Se on kuningatar.
Onko Monrolasialla kuningatar?
Kuningatarko?
Kyllä.
Ja hän on taikakuningatar. He ovat aina hauskoja.
Hän ei näytä kovin hauskalta.
Giselle, ihana nähdä sinut.
Teetkö viime hetken ostoksia tätä iltaa varten?
Mitä illalla tapahtuu?
Teidän majesteettinne.
Festivaali, rouva.
Festivaali. Järjestetäänkö se silti?
Miksi ei järjestettäisi?
Mikään voima maapallolla ei voisi pysäyttää sitä.
Se on pieni lahjani asukkaille.
Toki, teidän majesteettinne.
Onpa mielenkiintoinen rihkama.
Voisitte keskittyä pikku juhliinne.
Leipominenhan on erikoisalaanne, teidän majesteettinne.
Häijyä.
Häijyintä.
Tanssivat tikkarit, mitä tuo oli?
Tajusin juuri, että
tämä on hänen ensimmäinen festivaalinsa Monrolasiassa,
ja tarvitsemme sinulle uuden mekon, ja...
hoidetaanpa se nyt.
Nähdään illalla, teidän majesteettinne.
Hänessä on jotain outoa.
Ja tahdon tietää mitä.
Teidän majesteettinne.
Ulos, kaikki.
Ulos.
Kerro, kerro kuvastin,
ken on maassa voimakkain?
Kuvastin?
Ei.
Kuvastin!
Etkö kuullut kysymystä?
Kuulin, teidän majesteettinne.
En vain tahdo joutua pirstaleiksi.
Kerro vain, kuka se on.
Mutta se on aina sinä.
Hän ei taida ymmärtää.
Sanoimme voimakkain, emme kaunein.
Aikamoinen tyyppi.
Anteeksi, teidän majesteettinne.
En tiedä, mitä tapahtuu.
Minä tiedän.
Kyse on sauvasta, jota hän piilottelee.
Se huokuu taikuutta. Hölmökin sen huomaisi.
Te kaksi, hakekaa se minulle!
Mutta...
Täytyykö meidän varastaa se?
Kyllä, teidän majesteettinne.
Mutta...
Voi, Giselle. Mitä olet mennyt tekemään?
Mekot ovat erilaisia kuin silloin, kun olin melkein prinsessa.
Miltä näytän?
Voi, Morgan. Näytät loistavalta.
Mitä mieltä sinä olet?
Se on kaunis. -Sitten otamme sen.
Ei sinun tarvitse.
Se on varmasti hyvin kallis.
Tarvitseepas.
Olen aina haaveillut, että jakaisimme tällaisen illan,
ja siitä tulee täydellistä.
Nyt tarvitsemme jalkineet.
Neiti Giselle, tekin tarvitsette mekon.
Ei kiitos. Pärjään kyllä.
Pötypuhetta!
Nämä ovat ainutlaatuisia. Käsin kastettu oikeaan keijupölyyn.
Tuikit kuin tähtönen.
Sangen aggressiivista tuikkimista, mutta en tarvitse...
Neiti Giselle?
Neiti Giselle, onko kaikki kunnossa?
Ajattelin vain.
Muotoni todella sopivat muotiin.
Paraskin tiimalasi särkyisi kateudesta.
Kokeillaan kaikkia.
Mikä haisee?
Minä se vain. Putosin katuojaan!
Hitsi, ostitko koko kaupungin?
Kaikki ei ole minulle.
Niinkö?
Kuvittele Morgan, tanssiaisten kaunotar...
Tässä!
Mitä?
No...
No
Okei.
Oikealle.
Se näyttä erilaiselta tässä valaistuksessa.
Se on ainakin ilmastoitu!
Mitä tapahtui? Se on riekaleina.
Se tuskin sopii piialle.
En olisi sanonut asiaa noin.
Mitä? Hiukan tuomitsevaa.
Ehkä voin korjata sen. -Ei korjauksia.
Sain sen.
Minä marssin sinne ja vaadin selitystä.
Okei, minä lähden torille,
ja sitten minulla on paljon aikaa valmistautua festivaaleille.
Kiitos kaikesta, äitipuoli.
Äitipuoli?
Eikä.
Mitä?
Hiukseni ovat niin korkealla ja mekkoni on niin matala.
Ja tietysti haluan, että mekko on tehty ryysyistä.
Minunlaiseni aina haluavat.
Ketkä? Mistä puhut?
Eikä, Pip.
Pelkäänpä, että toiveeni tekee minusta...
Minkä?
Se tekee minusta...
Minkä?
Pahan äitipuolen.
Mitä? Älä viitsi!
itse asiassa, joo. Näen sen kyllä.
Eikä. Voi, Pip!
Hidasta! Minne olemme menossa?
Kuka tässä läävässä asuu?
Morgan.
Tytärpuolet asuvat aina ullakoilla tai tyrmissä.
Pip, tiedätkö, mitä tämä tarkoittaa?
Olen Monrolasian pahis!
Et ole ainoa pahis.
Naurettavaa. Voi olla vain yksi pahis.
Jos ei lasketa kätyreitä tai lemmikkejä.
Tai sellaisia pahiksia, joista saa tietää liian myöhään.
Monrolasiassa asia on ehkä toisin.
Täällä olet sinä ja sitten se paha kuningatar, jonka teit.
Malvinako? Ei hän ole paha. Hän on...
Näitkö hänen asunsa?
Ja ne suuret eleet ja hullun katseen!
Eikä.
Sinun on parasta perua toive nopeasti, ennen kuin hän...
Pip?
Minulla on huono...
Mikä on hätänä?
Voi, Pip!
Pahoilla äitipuolilla ei ole söpöjä oravia ystävinä. Heillä on...
Kissoja! Pahoja sellaisia!
En voi olla paha kissa. Ne syövät oravia!
Voin pahoin!
Jossain täällä on pakko olla seikkailu.
Hätähuuto.
Vihdoin!
Mitä oikein teemme?
En mene sinne. Mene sinä.
Minä en ainakaan mene tuonne.
Oletko lohikäärmeentappaja?
Taidan olla.
Älkää peljätkö. Minä tapan pedon.
Sinuna en tekisi niin. Se on hyvin suuri.
Ja kärttyinen.
Juuri suurta ja kärttyistä lohikäärmettä olen etsinytkin.
Hetki pieni.
Eteenpäin.
Oletko tehnyt tätä aiemmin?
Olenko... Toki. Olen surmannut lukuisia lohikäärmeitä.
Hyvä. -Selvä.
Polttaa.
Jatkan sinnikkäästi.
Minä voitan tuon pelkurimaisen pedon!
Minä...
Hei!
Ei millään pahalla, mutta voisitte ehkä etsiä toisen ammatin.
Mitä oikein teet?
Nancy sanoi, että jos olisi ongelmia, meidän tarvitsee vain kysyä.
Tervetuloa maaginen toivomussauva -kokemukseen!
Jos on kysyttävää,
kysykää pois, niin minä ilmestyn.
Terve! -Hei, tälle ei ole aikaa.
Kiltti kisu.
Olen pahoillani. Ystäväni on hieman kärttyinen,
sillä meidän on kumottava toive mahdollisimman pian.
Ettekö pitäneet seurauksista?
No, toivoin satumaista elämää,
ja se teki kaupungistani Andalasian kaltaisen paikan.
Ja nyt olen hitaasti muuttumassa ilkeäksi äitipuoleksi.
Ja minä olen hänen tuleva paha kissansa.
Voi, sinä muutit maailmaa. Mitä? Sinä muutit maailmaa!
Tiedätkö, kuinka paljon taikuutta se vaatii?
Mistä luulet taikuuden olevan peräisin?
Andalasiasta, sieltä.
Tässä on ainesta maailmanloppuun.
Tämä on ehdottomasti toivomus, joka täytyy perua.
Lykkyä tykö.
Mitä meidän pitää tietää, miten toivomus voidaan perua!
Tervetuloa maaginen...
Ai, te. Selvä.
Sisällytämme aina aikaa perua toiveen.
Jos muuttaakin mielensä.
Onneksi et ole vielä täysin paha.
Hyvä. -Varo tupsuja, ole kiltti.
Kuinka pitkälle se on edennyt?
Äitipuolet ovat pahoja.
Pahamaineisen hyviä.
Tuo täyttää tunnusmerkit.
Kolme muuta ovat: turhamaisuus...
En ole turhamainen. Näytän vain hyvältä kaikessa.
Juuri niin. Selvä.
Julmuus ja kunnianhimoisuus.
Sanoisin, että aikasi ei ole vielä loppunut.
Hyvä. -Millaista aikaa tarkoitat?
Kyse voi olla mistä vain.
Oletko nähnyt kukan pudottamassa terälehtiä?
Etkö?
Entä kellon, joka lähestyy keskiyötä -
pahaenteisen äänimerkin kera?
Se olisi aika ilmeistä, mutta se on klassikko!
Tuo ei ole hiekkalaatikko. Asun siellä.
Älä murehdi.
Kunhan perut toiveen ennen keskiyötä,
kaikki on kunnossa.
Mitä keskiyöllä tapahtuu?
Kun kello lyö 12, taika vakiintuu,
eikä mikään ole kuin ennen.
Se tarkoittaa, että toiveesi jää pysyväksi.
Ikiajoiksi!
Vahvistin tuolla vaikutusta.
Pysyväksi.
Toiveen perumiseksi täytyy vain käyttää sauvaa, jossa lukee "sauva".
Missä se on? -Aivan. Se on...
Se on kadonnut.
Eikä.
Lykkyä tykö. Kaipaatte sitä.
Kiirehdi! Kello on jo... -Kaksi.
On siis julmuuden aika.
Ei.
Meidän täytyy taistella vastaan.
En ole paha kissa.
Pysy täällä. Etsin tavan estää tämän.
Ja minun täytyy nuolla tätä jostain syystä.
Pahalta maistuu.
LUMIEREN KYNTTILÄTYÖT
Kaikki järjestyy. Tarvitsemme vain vähän taikaa.
Kuten Andalasiassa sanotaan: "Taika korjaa kaiken."
Tai tuhoaa.
Mutta sitten kumoaa taikuuden taialla,
ja sitten kaikki on kunnossa. -Huomenta.
Ainakin näytämme hyvältä.
Se ei ole tärkeää juuri nyt.
Puhu itsesi puolesta.
Robert ainakin pitää siitä.
Ellei jokin otus surmaa häntä.
Eikä! Hän on oikeassa. Siis minä olen.
Hän luulee olevansa prinssi. Jolla on miekka. Mitäköhän hän löytää?
Tai Morgan.
Vaikka ei nuorille tytöille tapahdu mitään Andalasiassa.
He vain laulavat ja poimivat kukkia -
ja jäävät loukkuun torniin tai tyrmään tai joutuvat peikkojen sieppaamiksi.
Tai noitien. Jestas!
Mukavaa.
Kiitos.
Melkoinen puku.
Mitä hänellä on yllään?
Huomenta, Morgan. Oletko valmis illan juhliin?
Totta kai. Äitipuoleni osti minulle jopa uuden mekon.
Hän ei ole ennen tehnyt sellaista.
Kaikki on täydellistä.
Tulevaisuudessamme on festivaali
Odotamme kaikki sitä innolla
Minä ripustan kukkia Tuoksuviin kukkapenkkeihin
Juhlan tehostamiseksi
Pihalla juhlitaan iloisesti
Ja valssia jopa käytävillä
Eikös olekin täydellistä?
Eikös se mielestänne Olekin täydellistä?
Toki
Eikö muka aina ole?
On taas Täydellinen Monrolasian aamu
Kirkkaat lapset leikkivät Kirkkaan taivaan alla
Jokainen lintu jokaisessa puussa Laulaa erityisen kauniisti
Kaikki on täydellistä Miksen minä siis ole?
Tiedän osani Ja näyttelen sitä joka päivä
Todellista luontoani En näytä heille
Mutta sisimmässäni
Jossa oudot osani elävät
Täydellinen ei ehkä ole sitä Minulle
Minussa On seikkailun nälkää
Minussa On romantiikkaa
Ja salaa toivon Päivää, jonka voisin pelastaa
Pystyisin siihen Jos saisin tilaisuuden
Ja tänä Täydellisenä Monrolasian aamuna
On pientä jännitystä Mahdollisuudesta
Sillä minulla on tunne Että ehkä tänään
Aivan nurkan takana Tai lahden rannalla
Jonkinlainen muutos Voi olla tulossa tielleni
Jotain villiä ja epätäydellistä
Mutta juuri oikeaa
Minulle
Ei, en koskaan halunnut Olla täydellinen
Mahdollisuus tehdä sitä
Mikä minulle sopii
Tämä hedelmä on tänään hyvin mössöinen.
No, olisin varovainen.
Mössöinen pitaija voi olla hieman...
kärttyinen.
Sokeritaateleita, viikunoita ja pistaasipähkinöitä!
Voinko auttaa?
Onko teillä mitään, joka voi kumota taikuuden,
jota ei aikonut käyttää, Ehkäpä haude?
Tai voidetta. Niillä on tapana olla tehokkaita.
Ei voiteita.
Tämä kihartaa ripset.
Kiharat ripset? Miksi ei?
Ei! Meillä ei ole aikaa turhamaisuuteen. On ryhdistäydyttävä.
Taidatte osallistua illan tanssiaisiin.
Kyllä. Olen hyvin innoissani.
En ole aiemmin ollut tanssiaisissa. -Eikä.
Äitipuolet eivät koskaan pärjää tässä.
Äitini rakastaa näitä juhlia. Kuin olisin ollut tuhannessa.
Kuulostaa ihanalta.
Sitäkin. Joskus.
En itse vain valitsisi sitä.
Ymmärrän.
Voisin esitellä sinulle paikkoja, ovathan nämä ensimmäiset tanssiaisesi.
Varmistetaan, että sinulla on täydellinen tanssipari.
Onko epätäydellisiäkin pareja?
Kyllä vain. Ole parini. Varpaasi kiittäisivät sinua.
Kiitän niiden puolesta.
Ja hyväksyn ehdotuksen.
Olen otettu.
Minä annan sen! Hän pitää siitä, kun annan hänelle tavaroita.
Mutta minä sen nappasin! -Minä sinut ulos vedin!
Gisellellä ei voi olla kovin voimakasta taikasauvaa.
Mutta ehkä pitää ottaa selvää, mitä voin tehdä sillä.
Katsotaanpa. Toivon, että...
Ruby...
olisi rupikonna.
Voi ei!
Olen puhuva rupikonna. Tiesin...
Typerä tuoli!
Kuvastin! Millaista taikuutta tämä on?
Kysykää mitä tahansa, niin ilmestyn.
Helppo kysymys. Se on andalasialaista taikuutta,
eli vain Andalasian oikea poika tai tytär voi -
käyttää sitä.
Terve. Keitä olette?
Napatkaa hänet.
Sainpas!
Lopettakaa!
Onpa hän vikkelä.
Kutittaa! Tupsuni! -Niin söpöä!
Varokaa pikkupränttiä.
Anteeksi, mutta sanoitko: "Kysykää mitä tahansa"?
Ei. Pois. Pam!
Et ole menossa minnekään.
Minulla on runsaasti kysyttävää.
Lukuisia kysymyksiä.
Aloitapas siis alusta...
Älä minulta kysy.
...tai minut täytyy tehdä pientä editointia.
Aikamoinen kimppu.
Ne sopivat mekkooni täydellisesti,
ja niitä kasvoi torin vieressä.
Eivätkö ne olekin kauniita?
Maailma on ihmeellinen.
Voi, tapahtui mitä ihmeellisintä. Tyson pyysi minua festivaaleille.
Jännittävää.
Mutta valitettavasti et tule osallistumaan juhliin tänä iltana.
Sinulla on liikaa kotitöitä.
Mutta olen tehnyt kotityöni.
Entä eteisen matot? Kauhean pölyisiä.
Ja ikkunat? En edes näe ulos.
Ja sitten on puutarhanhoitoa ja ompelua ja korjailua.
Äläkä unohda savupiippuja. Saastaista puuhaa.
On ehkä muutamia askareita, joita en muistanut.
Mutta ne voivat varmasti odottaa... -Väitätkö vastaan?
En tietenkään. En tekisi niin.
Sinun täytyy muistaa asemasi.
Ennen sitä et saa lähteä tästä huoneesta, paitsi askareiden takia.
Ja vain luvallani.
Mutta lupasin Tysonille, että tulisin.
Älä viitsi, Morgan.
Tysonin kaltaisella pojalla on vaihtoehtoja ja parempia sellaisia.
Mutta älä huoli.
Voit nauttia illasta täältä pesästäsi käsin.
Se on varmasti aivan yhtä taianomaista.
Tuo oli sarkasmia, vai mitä?
Sitä ei olekaan kovin vaikea ymmärtää.
Äitipuoli.
Äitipuoli, et voi olla näin julma.
En voi sille mitään. Sellainen vain olen.
Ei!
Päästä minut ulos! Et voi olla näin julma.
Ole kiltti! Et voi tehdä näin.
Äitipuoli!
Omenoita! Mehukkaita omenoita!
Jättiläinen!
Onko jättiläinen tulossa?
Jättiläinen on tulossa!
Suojautukaa!
Köyttä! Kyllä!
Mitä teette?
Kamppaan jättiläisen köydellä.
Hoitelen hänet!
Eikä!
Hei, kaikki hyvin.
Ei!
Auttakaa! Olen jumissa!
Apua!
Eikä. -Auttakaa!
Tulossa ollaan!
Kaikki hyvin.
Se on nyt ohi.
Paha jättiläinen on poissa.
Bella!
Äiti!
Äiti.
Olen pahoillani!
Herpaannuin vain hetkeksi!
Jäämme teille velkaa. -Tosisankari.
En sanoisi niin.
Kiitos teidän, perheemme on turvassa. Olen ikuisesti kiitollinen.
Selvä.
Menossa jonnekin?
Käsität väärin.
Minun täytyy vain kertoa hänelle miksi en ole siellä.
Äitipuoli, ole kiltti. Palaan pian kotiin.
Olet oikeassa. Niin palaatkin.
Sillä et mene minnekään.
Ole kiltti! Älä tee tätä!
Ole kiltti...
Morgan? -Äitipuoli?
Morgan.
Voitko hyvin?
Erinomaisesti! Nyt menemme takaisin torniisi.
Voi ei. Ei vielä.
Mistä puhut?
Kunnianhimosta.
Se on viimeinen, sitten olen kokonaan hän.
Mitä on meneillään?
Morgan, olen niin pahoillani. -Mitä...
Kaikki on minun syytäni.
Toivoin satumaista elämää, ja kaikki on mennyt pahasti pieleen.
Tai pahasti oikein.
Odota!
Giselle-parka ei tiedä, mitä hän haluaa, mutta minä tiedän.
Äitipuoli, ole kiltti... -Morgan, sinun täytyy kuunnella minua.
Kyllä.
Täydellinen Morgan ei olekaan enää niin täydellinen.
Älä uskallakaan!
Uskallan niin paljon kuin minua huvittaa.
Lopeta! Pelotat minua.
Tiedän.
Voisinpa tehdä sen yksin,
mutta kuka tietää, mitä tapahtuisi, jos menisin sinne näin?
Sinun täytyy mennä.
Kyllä!
Hae apua ennen kuin on liian myöhäistä.
Ja se on tehtävä ennen keskiyötä. -Mikä?
Pelasta meidät.
Kurja tyttö!
Te kolme!
Vaikutatte pärjäävän lasten kanssa.
Kullannuppuni tarvitsee hoitoa. Huolehtikaa siitä.
Tunnen olevani ylivertainen kaikkiin eläviin olentoihin nähden.
En tiedä, miksi taistelimme tätä vastaan.
Juuri niin!
Kuka olisi uskonut, että pahiksena oleminen tuntuisi näin... vapauttavalta?
Nyt minun on vain löydettävä se sauva.
Mitäs täältä löytyykään?
Äitipuolissa on monia puolia,
mutta me emme ole voimakkaita.
Siksi meidän on käytettävä naurettavaa manipulaatiota.
Meillä ei ole omaa valtaa.
Nyt kun Morgan on poissa, en ole enää äitipuoli.
Joten on aika omaksua uusi rooli tässä kaupungissa.
Tahdon olla kuningatar!
Niin, mutta täällä on jo kuningatar,
ja hän vaikuttaa olevan kiintynyt työhönsä.
Se on helppo korjata.
Malvinan kaltainen pahis tahtoo näyttää maailmalle, kuinka paha hän on.
Mitä siis teemme?
Näytämme hänelle.
Ja sitten minulla on sinulle pieni työ, lemmikkini.
Saanko olla paha?
Kyllä vain.
Kerro kerro kuvastin.
Kuka on räikeimmin epävarma nainen,
jonka jatkuva tarve pyytää omalta peilikuvaltaan vahvistusta -
viittaa siihen, että hänen pitäisi rakastaa itseään,
tässä maassa?
Giselle, ilo kuten aina.
Niin taitaa olla.
Toivoin, että törmäisin sinuun. Näyttää siltä, että niin kävi.
Miten voin auttaa?
On reilua antaa sinulle mahdollisuus -
luovuttaa Monrolasia minulle rauhanomaisesti ilman rähinöitä.
Miksi tekisin niin?
Sillä tämä kaupunki on minun.
Taidamme molemmat tietää sen.
Minun täytyy kieltäytyä anteliaasta tarjouksestasi.
Keskusteltuani pienen kääröystäväsi kanssa,
on selvää, että Monrolasia on kaikki, mitä sen on tarkoitus olla,
miten se sitten tapahtuikin.
No, yritin.
Mutta jos et hyväksy tarjousta,
vain yksi asia voi tapahtua.
Kyllä vain.
Tanssitaistelu!
Tätä minun täytyy kestää.
Toisen meistä täytyy kuolla.
Keskiyölläkö?
Kuulostaa hyvältä.
Olen pahoillani, että pilaan juhlasi tuhoamalla sinut.
Voi, Giselle.
Olet hulvaton.
Harhainen, mutta hulvaton.
Älä pelkää Että suututat minua
Rakas, tuskin huomaan sinua
Anteeksi, puhuitko? Sinua on vaikea nähdä
Kuin haju, joka viipyy ilmassa.
Yrität olla fiksu Tuossa ei ole mitään järkeä.
Sitä roolia et ole ansainnut
Et tajua omaa vähäpätöisyyttäsi
On aika oppia
Saatat luulla olevasi paha Mutta, kultaseni, minä olen vielä pahempi
Oikeasti, kulta, ei ole jännittävää Olla vain...
Unohdettu -Matkija
Pahis
Olet sukkanauhakäärme Ja minä iso kyykäärme.
Usko pois Olen paljon pahempi
Kuin sinä
Ymmärrät kai, että on naurettavaa
Olla kaksi pahista yhdessä sadussa
Tämä kaupunki on liian pieni Meille molemmille
Joten auringonlaskuun Sinun pitäisi purjehtia
Voin lähettää kätyrini Auttamaan pakkaamisessa
Olen varovainen, etten kiekaise
Kulta, tulen kaipaamaan sinua
Voi ei -Harmi
Mutta sinun täytyy lähteä
Voit väittää olevasi paha Mutta minä olen pahana parempi
Mikään temppusi ei vedä vertoja Minuun pahuuden valtiattarena
Olen sydän ja aivot Ja sinä olet vain rakko
Miten voit luulla olevasi pahempi Kuin minä
Kukaan ei koskaan viitsisi kertoa
Tarinaa Pahattaresta Ja Cruellasta
Poskipääni ovat terävämmät
Hiukseni ovat korkeammat
Hyppää siis kaninkoloon
Kiipeä ylös pavunvartta
Ei näkemiin
Vaan hyvästi
Jonkun pitäisi Pysäyttää hänet
On minusta kiinni Löytää keino
Ehkä voin tiputtaa talon Hänen päälleen
Onko myrkytetty omena liian kliseistä?
Raahaan hänet katolle Ja heitän hänet alas
Loitsu, joka saa hänet katoamaan
Ja kun hän on poissa Minä omistan kaupungin
Ja kaikki iloitsevat
Hän oli tavallaan paha Mutta sinä olet paljon pahempi
Sen vuoksi minun täytyy Varmistaa, ettei hän saa onnellista loppua
Kun olen yksin Pahisten huipulla
Monrolasialaiset Ovat täysin vallassani
He sanovat "Oi, kuningatar, me ylistämme sinua."
Koska tulen olemaan En vain pahempi
Pahempi
Vaan ilkeä -Ikuinen
Ihmeellinen
Kaikista pahin
Mitä tapahtui?
Kaivo!
Eikä.
Miksi olen niin kulmikas? Ja kulmakarvani ovat täydelliset.
Mitä ihmettä päälläni on?
Onko tämä Andalasia?
Vau. Erilainen kuin kuvittelin.
Morgan? -Nancy.
Mitä teet täällä?
En ole varma.
Jotain outoa tapahtui.
Liittyikö siihen jättimäinen reikä taivaallanne?
Mikä ihme tuo on?
Viime yönä tuo salaperäinen reikä ilmestyi taivaalle -
ja alkoi imemään taikaamme johonkin toiseen paikkaan.
Morgan, kerro meille, mitä tapahtui.
No, Giselle ja minä riitelimme aika rajusti. Ja sitten...
Niin?
En ole aivan varma.
Muistan sen, että Giselle käyttäytyi todella julmasti.
Ja sitten hän sanoi jotain toivomuksesta ja siitä, että minun pitäisi korjata se.
Voi, Edward. Toivomussauva. Hän on kai käyttänyt sitä
Mutta mitä hän on voinut toivoa, joka on tehnyt kaiken tämän?
Toive teki kaupungistamme satumaisen.
Kuin Andalasian.
Morgan, niin suuri toive, että se muuttaa koko maailman,
ei tarvitsisi vain vähän taikaamme.
Se tarvitsisi kaiken.
Mutta kaikki täällä on tehty taikuudesta.
Mitä Andalasialle tapahtuu ilman sitä?
Jos emme voi perua asiaa,
kaikki andalasialainen tuhoutuu ikuisesti.
En tahdo Andalasian katoavan ikuisesti.
Tiedän. -Täytyy olla jotain, mitä voimme tehdä.
Gisellen on vain muistettava, kuka hän on, ja sitten hän voi korjata kaiken.
Tiedän, että hän pystyy siihen. -Muistettava... Edward!
Aivan.
Muistojen taika.
Gisellen muistopuuko?
Onko se oikea?
On. Ja se on kaikista voimakkainta taikuutta.
Terve.
Keitä olette?
Puutarhakeijujanne.
Sinuna kääntyisin ympäri. -Ellet halua tulla heitetyksi katolta.
Vaikuttaa siltä, että lapsenvahdeilla on ollut melkoinen päivä.
Niin minullakin, kulta.
Me todella tarvitsemme jotain kuninkaallisempaa kuin tämä.
Ja kätyreitä.
Tarvitsemme ehdottomasti kätyreitä, että mikään onnistuu.
Missä sanoitkaan Morganin olevan?
Ken tietää?
Varmaan lauleskelemassa hiirelle tai jotain.
Mutta ketä kiinnostaa? Tänään on kyse minusta.
Pysäyttäkää vaunut.
Robert.
Morgan ei vain katoaisi näin.
Ellei jotain ole sattunut.
Jokin on pielessä. Lähden etsimään hänet.
Taas tulokseton tehtävä,
mutta lykkyä tykö.
Eteenpäin!
Okei, tiesin sen olevan puumaja, mutta se on "puumaja".
Käytämme mielikuvitusta todella hyvin.
Puu taitaa olla tuolla.
Tuossa puu on!
Eikä.
Se on kuollut.
Älä pelkää. Me keksimme jotain fiksua viime hetkellä,
ja se ratkaisee kaiken.
Edward.
Mitä? Niin se täällä menee.
Täytyy olla jotain, mitä voimme tehdä.
Äidittömälle pikkutytölle -
mainostaulusta roikkuvan prinsessan näkeminen oli taianomaista.
Tiesin sen olevan totta. En harkinnutkaan muuta.
Asiat olivat silloin helpompia.
En koskaan unohda sinua.
Mikä tuo oli?
Herätit kukan henkiin.
Niinkö?
Miten? Minussa ei ole taikaa.
Ei niin, mutta muistoissa on.
Ja ne elävät myös sisälläsi.
Eli niin elää myös niiden taika.
Morgan, sinä olet vastaus.
Sitä Giselle tarkoitti, kun käski sinun pelastaa meidät.
Ehkä jos voin tuoda osan tästä puusta takaisin,
sen taika saa hänet muistamaan, että hän on oikeasti hyvä.
Sitten hän korjaa kaiken.
Aika taitaa olla vähissä.
Entä jos se ei toimi?
Morgan, kyllä se toimii.
Sinun on vain muistettava kaikki hyvä näissä hetkissä,
sillä sinä olet osa niitä.
Tunne ne, niin ne tekevät loput.
Muistot ovat taikaa, Morgan.
Oletko todella prinsessa?
Ei sillä väliä Kuinka helposti unohtuvilta ne tuntuvat
Tavalliset hetket Kuten katse tai nauru, jonka jaoitte
Voivat tuoda valon pilkahduksen
Synkimmällä hetkellä
Muistot voivat pelastaa meidät, Morgan
Kun ne yhdistetään Ne piirtävät kuvan
Kaikesta rakkaudesta, jota olet antanut Ja rakkaudesta, jota olet saanut
Ja siinä rakkaudessa on voimaa
Rakkauden voimaa
Voimme aina päättää käyttää sitä Jos uskallamme
Rakkauden voimaa
Ja löydämme sitä Yhteisistä muistoistamme
Ja tarvitsemme sitä
Kuten Aurinkoa ja valoa ja ilmaa
Kun tarvitsemme todellista taikaa, Morgan Tänne on matka
Löydä sisältäsi laulu Jonka muistosi tuntevat
Anna sen kasvaa Anna sen hohtaa
Edward.
Mene sinä.
Jonkun on jäätävä suojelemaan maailmaamme.
Kalliosta kasvaa kukka
Kun auringonsäde sulattaa Jääluolan
Me laulamme Kunnes koko maailma laulaa mukana
Mikä tekee meistä vahvoja?
Rakkauden voima
Se on kuin taikaluudalla lentämistä Taivaalle
Lennämme rakkaudella
Rakkauden voimalla
Pidä muistot mielessä
Jotka näyttävät voiman
Rakkauden
Luulen, että tiedän mitä tehdä.
Mikä tuo on?
Muistopuuni.
Voin tuoda hänet takaisin.
Menen haukkaamaan happea.
Miten vain, kulta. Palaa keskiyöhön mennessä.
Minun pitäisi olla niissä juhlissa.
Sen sijaan olen täällä,
vahdin sinua, kun vahdit sauvaa.
Vain siksi, ettei hän luota sinuun.
Tai ehkä hän ei luota sinuun.
Ei hän minua yrittänyt muuttaa rupikonnaksi.
Ehkä hän pitää rupikonnista.
Riippumatta matelijasta, joksi hän sinut muuttaa, olen hänen oikea kätensä.
Eli sinun pitäisi hoitaa typerät tehtävät.
Ja minun pitäisi näyttää upealta festivaaleilla.
Mene sitten.
Kerron Malvinalle, että hylkäsit taikasauvan,
ja katsotaan, kumpi muuttuu syyläiseksi konnaksi.
Minä en voisi olla syyläinen rupikonna.
Oletko katsonut peiliin? Rehelliseen sellaiseen.
Tuollaistako peliä pelaat?
Taidamme kummatkin vahtia sauvaa.
Niin taidamme tehdä.
Annan neuvon. Hankkikaa elämä.
Hän vihaa teitä molempia.
Varo!
Hei, Käärö! Menoksi!
Varo!
Jos ei ole muuta kysyttävää, näkemiin.
Päästä irti hännästäni!
Naiset, ettekö ole oppineet mitään? Täytyy olla nopeampi.
Miten hän voi olla noin nopea?
Saamme hänet alas. -Odota!
Nyt sitä mennään!
Te olette olleet mahtavia, mutta täytyy mennä tanssiaisiin. Nähdään.
Näytänkö minä valmiilta?
Siinähän sinä olet, lemmikkini. Oliko ongelmia?
Ei. Olen näköjään hyvä pahuudessa.
Nyt alkaa hauska osuus.
Olen nyt valmis.
Toivottavasti en ole alipukeutunut. Hetkinen. Mitä tämä on?
Hei! Odottakaa. Olen hänen kanssaan.
Minä jään tässä.
Hei! Herra Peruukki!
Olen hänen kanssaan. Minun täytyy päästä ulos täältä!
Mitä tapahtuu? Odottakaa.
Unohditte minut!
Morgan, missä olet ollut? Oletko kunnossa?
Itse asiassa en todellakaan ole.
Saanko kyydin? -Totta kai.
Menoksi! Tulen perässä.
No niin.
Toivon olevani Monrolasian kuningatar.
Tehkää tietä!
Täytyy päästä sisälle.
Taidat istua paikallani.
Sinä taas.
Ja minusta on aika lopettaa tämä lopullisesti.
Kernaasti.
Typerä tuoli!
Miksi näin tapahtuu?
Onko tämä äitini tekosia?
Ei, vaan Andalasian.
Se purkautuu tänne.
Ja vatsa sisään.
Toivon.
Vartijat.
Tuhotkaa hänet.
Toivon.
Ne ovat vain perhosia! Senkin idiootit!
Teidän majesteettinne!
Ruby haluaa kertoa teille jotain sauvasta.
Niinkö?
Hei!
Se oli hänen syytään. Hänen pitäisi olla rupikonna.
Sinä se päästit kissan sisään.
Te kaksi olette surkeita!
Rupikonnista puheen ollen...
Toivon.
Nancy! -Robert!
Oletteko nähneet Morgania?
Hän on täällä ja kunnossa. -Luojan kiitos.
Luoja, ihmiset ovat hullaantuneita.
Tiedän. Se on Gisellen tekosia. Hänet on kirottu.
Hänet on pelastettava, jotta hän voi lopettaa tämän.
Kirottuko?
Menoksi!
Morgan!
Isä!
Miten olet pärjännyt?
Olen etsinyt sieltä ja täältä. -Meidän on päästävä sisälle. Mennään.
Milloin tyttärestäni tuli näin rohkea? Nyt pelastamme Gisellen.
Sankaruuden aika.
Kaipaatko apua?
Äiti, lopeta tämä! -Giselle!
Morganin muistopuu
Hyödytöntä roskaa.
Ei!
Giselle, ei!
Tämä on erittäin mukava paikka.
Joo. -Nämä ovat treffit.
Hän on hyvin ystävällinen ja suloinen. -Joo.
Giselle! -Olen tässä, Morgan.
Hei, odottakaa minua!
Äiti, minne menet?
En ole menossa minnekään.
Tulet aina olemaan prinsessani.
Korkeammalle, äiti!
Mitä hitsiä täällä oikein tapahtuu?
Giselle!
Robert.
Giselle-kultani.
Olet palannut luokseni.
Olen pahoillani. En halua kätyreitä.
Nancy, missä Edward on?
Hän jäi suojelemaan Andalasiaa.
Voi ei.
On kiirehdittävä.
Taika on katoamassa.
Meidän on lopetettava tämä, tai kaikki andalasialainen kuolee.
Tarkoittaako se, että te...
Ei.
Ei, minä...
Voin korjata tämän.
Lopeta!
Sinuna en tekisi niin.
Morgan. -Morgan!
Äiti, mitä sinä teet? -Rauhoitu, kultaseni.
Vain vähän unirohtoa.
Se oli oikeastaan tarkoitettu Gisellelle, mutta tämä kelpaa.
Malvina, sinun on peruttava se.
Niin teenkin.
Avulias käärösi selitti, että kun kello lyö kaksitoista,
toiveesi jää pysyväksi.
Ja minä pidän tästä maailmasta.
Joten pudota sauva ja anna kellon lyödä,
sitten hän on vapaa.
Mutta silloin Andalasia kuolisi.
Ja jos et tee niin, tyttö kuolee.
Ei. -Lopeta, paha noita.
Voi, Robert. Etkö mielestäsi ole hieman ankara?
Malvina, ole kiltti.
Et ole tällainen.
Nyt olen.
Juuri kuten toivoit.
Ei!
Morgan.
Heikottaa. -Giselle.
Mitä tapahtuu?
Oletko kunnossa? -En tiedä.
Ei.
Eikö olekin hienoa, kun kaksi maailmaa kohtaavat näin... sopusoinnussa?
Kun kello lyö 12, taika jää pysyväksi.
Ei.
Ei tämä näin pääty.
Tulen mukaan.
Robert.
Aikamoisia sankareita.
Mitä teemme? -Kello ei saa lyödä keskiyötä!
Kuin toteutunut toive.
Yritä kestää.
Olen niin pahoillani.
Tämä kaikki on syytäni.
On oltava jotain, mitä voimme tehdä.
Toivon... -Ei.
Sauvan pala. Nappaa se.
Tik, tak.
Tyson, miekkasi!
Pidä kiinni!
Morgan.
Taikuutta ei voi rikkoa.
Kuuntele minua.
Sinun täytyy esittää uusi toive, Morgan.
Taikuuteni on melkein lopussa.
Hassun käärösi mukaan -
ainoastaan aidot andalasialaiset voivat käyttää tuota risua.
Mutta kokeile pois.
Hän on oikeassa. En voi. En ole Andalasian tytär.
Sinä olet Andalasian tytär.
Sillä sinä olet minun tyttäreni, Morgan.
Ja kerron sinulle
Miten tiedän sen varmasti
Sillä tavoin loisin sinulle maailman
Joka ei antaisi sinulle sydänsuruja
Jossa voisit varttua ja kukoistaa
Ja jokainen toiveesi toteutuisi
Tulen aina rakastamaan sinua, Morgan
Olen niin ylpeä Siitä, miten tulet pärjäämään
Ei.
Olen tuntenut paljon taikuutta elämässäni
Mutta kaikista voimakkainta on
Rakkauden voima
Rakkaudessani sinuun on voimaa
Ja sitä on sisimmässäsi
Kun olen poissa
Ei.
Sinussa on rakkauttani
Ei.
Aina...
Ei.
Kun minä olen...
Ei.
Mitä minun pitää toivoa?
Ole kiltti, älä jätä minua.
Ole kiltti.
Giselle.
Mitä minä toivoisin?
Tik, tak.
Hetkonen.
Miksi kello ei lyönyt?
Miksi ei ole keskiyö?
Toivon olevani kotona... äitini kanssa.
Voi kyllä, kultaseni.
Äiti.
Morgan.
Äiti!
Teit sen!
Olin niin peloissani.
Tiedän. Mutta pelastit minut.
Pelastit meidät kaikki.
Hyvää huomenta.
Näin hulluja unia viime yönä.
Hyvää huomenta.
Eikö hän muista mitään?
Vain taikuutta käyttävät muistavat selkeästi.
Muille se tuntuu unelta.
En malta odottaa, että selität hänelle, miten hän lauloi roskiksella -
ja päihitti pahan kuningattaren.
Onnea sen suhteen.
Näin painajaista rupikonnista.
Minäkin.
Huomenta, Edgar.
Giselle, se tavallinenko?
Kyllä, kiitos.
VARATTU
Hyvää huomenta. Anteeksi, että keskeytän.
Tahdoin vain tervehtiä.
Tahdon pyytää anteeksi monia asioita.
Halusin vain Morganin olevan onnellinen täällä,
ja taisin innostua liikaa.
Nauttikaa kahveistanne.
Tiedätkö...
Minullakin on joskus tapana innostua liikaa.
Ei.
Toimikunnassa sattuu olemaan paikka, jos sinua kiinnostaa.
Kaupunkimme kaipaisi sinunlaistasi henkilöä.
Se olisi ihanaa.
Halaamme. -Okei.
Se ei ole tuolisi. -Selvä.
Jep.
Uusi tarina Gisellelle ja hänen perheelleen alkoi Monroevillessä.
Tällä kertaa ilman taikuutta.
Robert avasi pienen vastaanoton, eikä enää koskaan matkustanut junalla.
Sofia varttui.
Ja Morgan... -Hei, Morgan!
Palaan pian.
Hän oli silti teini.
Älkää tuijottako karmivasti. -Ei...
Emme tuijota! -Kaadan vähän...
Anteeksi, että olen myöhässä.
Peikkolauma... -Ei se mitään.
...oli metsikössä.
Ne eivät luovuttaneet.
Niiden karkottamiseen tarvittiin koko kylä.
Missä Edward on? Jäikö hän jälkeen?
Ei. Hän on täällä. Hän taistelee.
Toki. -Perääntykää, villit pedot!
Olet kuollut!
En ole. Raapaisit vain.
Raapaisit!
En ole kuollut.
Tuskin edes onnun.
Pikkuruiset talonpoikanne ovat sangen hurjia.
Kuten sinäkin, Robert... -Eikä.
...joka niin mahtavasti auttoi pelastamaan päivän miekkani avulla.
Jatkukoot seikkailusi miekkani kanssa.
Oikeastaan, Edward, miekka on eläköitynyt.
En oikeastaan tarvitse sitä täällä.
Niinkö? -Joo.
Niin. -Traagista.
Saanko sen takaisin?
Toki.
Mahtavaa. -Aterioidaanko?
Todellakin. -Mitä tahdotte?
Mutta ensin meillä on hyvin erityinen lahja.
Toivomanne ruokaa ilmestyy tälle lautaselle.
Muuta se ei tee. Se...
Olemme aika varmoja siitä. -Niin.
Te voisitte toivoa. -Kyllä.
Selvä.
Anteeksi. Minun on puolustettava kunniaani.
Uusi ottelu! -Menen hoitamaan asian.
Anna minun auttaa. -Toki.
Minäkin tulen!
Sainpas sinut!
Mistä hyvästä tuo oli?
Minä vain rakastan sinua.
Enkä voisi toivoa mitään muuta.
Ja jotkut päivät ovat hyviä Ja jotkut eivät
Mutta emme pidä mitään itsestäänselvyytenä
Koska kyse on sekä iloista
Kippis.
Ja vastoinkäymisistä
Kun saamme näitä
Muistoja
Ja vaikka tässä tosimaailmassa
Loppuni ei ehkä ole
Joka hetki onnellinen
Se on sitäkin enemmän -Sitäkin enemmän
Sitäkin enemmän -Sitäkin enemmän
Sitäkin enemmän
Lumottu
Loppu
LUMOTTU 2
Tekstitys: J Keto