Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Andalgócia
Hol mindenki boldogan él, míg meg nem hal
Jusson mindig eszedbe Andalgócia
És boldogságod örökké tart
Bonjour!
Egyszer volt, hol nem volt, volt egyszer egy varázslatos királyság.
Egy napon találtak egy kisbabát az erdőben.
Mivel nem volt se anyja, se apja,
az állatok nevelték fel a kisbabát, akik saját kölykükként szerették.
Úgy hívták: Giselle.
Giselle gyönyörű ifjú hölggyé cseperedett,
kinek érző szíve titkos vágyat rejtett.
Csókból születik a boldogság
S abból, hogy valaki gondol rád
Amíg egy nap el nem nyerte Andalgócia legbátrabb hercegének a szívét.
De miután egy gonosz királynő egy átjáróba lökte,
Giselle egy különös és zűrzavaros királyságban kötött ki, melynek neve…
New York City
Ott megismerkedett Roberttel, az álomszép szemű ügyvéddel,
és Morgan nevű lányával, aki mindent varázslatosnak látott.
Giselle és Robert egymásba szerettek, és boldogan éltek…
Míg meg nem haltak
Apa!
- Na! Olvasd fel még egyszer, apa! - Gyere ide!
Mit szólnátok hozzá, ha azt mondanám, hogy nem itt ért véget a történet?
Ezerszer hallottuk ezt a mesét.
Mindig így ér véget.
Csak egy részét ismeritek.
Bűbáj
Giselle-nek mégsem New York volt álmai helye.
Micsoda?
Kiábrándulva
Nem vagyok büszke a szerepemre, de ha lefeküdtök, akkor felolvasom.
Ez a történet ott kezdődik, ahol az előző véget ért:
New York királyságában, a „boldogan éltek” rész után.
Utána? De a „boldogan éltek, míg meg nem haltak” után nincs tovább.
Ez igaz. Az esküvő után már soha nem történik semmi.
Ebben a világban ez nem így van.
Ott bizony folyton zajlanak az események.
Eltelt néhány év Giselle életében.
Morganből nagylány lett, Giselle-nek pedig gyereke született.
Egy gyönyörű kislány, Sofia.
Akkor Giselle-nek mindene megvolt, amire csak vágyott.
Ekkor kezdtek el megváltozni a dolgok.
A sok babaholmi miatt az égi kastélyuk összement.
Aztán annyi dolguk lett,
hogy esténként mintha álomport szórtak volna rájuk.
De a legnagyobb fejtörést Morgan okozta.
Ő ugyanis, ahogy ott mondják, kamasszá cseperedett.
Giselle-nek ez olyan volt, mintha elment volna messzire,
ahová ő nem tudja követni.
A sok változás miatt kezdte úgy érezni,
hogy New York királyságában élni mégsem olyan, mint egy tündérmese.
Ekkor pillantott meg egy táblát.
KÖLTÖZZÖN IDE Ahol a mesék valóra válnak
És ráébredt, hogy a boldogság talán máshol vár rájuk.
Így hát Giselle és Robert az új boldogságuk nyomába eredtek.
Fényképalbumok KÖLTÖZTETÉS
Méhecske ösvény 18.
Jól van. Irány Monroeville!
Az meg hol a fenében van?
Nem tudom.
De csak jobb lehet, mint itt.
Tudom, hogy a változás ijesztő, de izgalmas is tud lenni.
Sok csodás embert fogtok megismerni,
akik ugyanennyire fognak szeretni titeket.
És ne feledjétek: mit kell tenni, ha jól jönne egy barát?
Morgan, esetleg tudnál segíteni?
Azt csinálom. Épp most tettem közhírré az elrablásomat.
Tragikusnak találják.
Sokan költöznek a városból a kertvárosba,
és roppant boldogok ott.
Hát, én roppant boldog voltam itt.
Segítenél, Sofia?
Sokra megyek veled.
Izgatottak vagytok az új kalandunk miatt?
Én nagyon.
- Most gúnyolódsz. - Gúnyolódom. Igen.
De hidd el nekem, Morgan, hogy Monroeville a tökéletes hely!
Neked talán. Nekem viszont nem annyira.
- Morgan… - Ne tarts beszédet!
Ha menni kell, hát menjünk!
A kamaszok ilyenek. Majd elmúlik.
Remélem.
Tényleg varázslatos emlékeket szereztünk itt.
Így van. De szerzünk újakat.
Mióta megláttam egy hercegnőt egy hirdetőtáblán, tudom,
hogy néha fejest kell ugrani a dolgokba.
Vágjunk bele!
Így hát összepakoltak és elköltöztek…
A város zaját maguk mögött hagyva
Oda, hol szól a madarak dala
Egy varázslatos, új királyságba
Ami a kertváros maga
ÜDVÖZÖLJÜK MONROEVILLE-BEN Ahol a mesék valóra válnak
Hát nem csodálatos?
Ennél a helynél semmi sem hasonlít jobban Andalgóciára.
A házunk, akár egy kastély, és lesz saját szobám.
Már csomószor elmondtad.
Azt nézzétek!
Sosem lehet tudni, Morgan.
Olyan varázslatos életed lehet itt, mint nekem lánykoromban.
Meg is jöttünk.
De jó! Visszaépítették a falakat.
Miért, leomlottak?
Atyaég!
Hű! Érdekes kastély.
Van egy kis csúszás, szóval használd a képzelőerődet!
Új kisbaba érkezett.
Hoztunk volna neki ajándékot.
Szívesen vigyázunk rá, ha kell.
Nahát! Köszönöm!
Lehet, hogy kérek majd segítséget.
- Megnézzük az új otthonunkat? - Menjünk!
Ez is része a kalandnak.
Sziasztok!
Az a nappaliba megy. Köszönöm!
Ez nem kaland, hanem koszfészek.
A mi fészkünk, ahol ezer kaland vár.
Hadd mutassam meg a ház többi részét a kis hercegnőmnek!
Jó. Semmi baj. Indulás!
Megkérdezem, hogy a költöztetők visszaköltöztetnek-e New Yorkba.
Tudom, hogy nehéz újrakezdeni egy új helyen.
Én is csináltam ilyet.
Igaz, nem épp szándékosan,
de arra jutottam, hogy a lényeg a megfelelő hozzáállás.
Jaj, ne!
Figyelj! Megmutatom.
Kérlek! Nem kell ide…
- Itt vagyunk - …éneklés.
Új életet kezdünk
Egy szép új városban
Vigyázz!
A szikrázó napfényben Hol friss levegőt szívunk
Álmaink valóra válnak Ahogy eddig soha
Négylevelű lóherét rejt a kertünk
Kivirágzunk Így lesz a kert illatosabb
Élettel telivé válik minden Örömünk akkora
Mint még soha Ez maga a csoda
És minden eddiginél bűbájosabb
Elnézést!
Oly áldottak vagyunk Miénk ez a kis palota
Énekelve Vígan szaladgálunk a dobozokkal
Majd összebarátkozunk
A szarvassal, a bolyhos mosómedvékkel És a bújós borzokkal
Te jó ég!
Ott, hova semmi zaj nem hallatszik oda
Minden kívánságunk valóra válik
És a madárcsicsergés Igazán mesés
S visszhangzom én
A nagyvárostól távolabb mentünk
Hogy biciklizzünk és sárkányt reptessünk
Mostantól hát
Kertvárosi család lettünk
S minden eddiginél
Bűbájosabb
Jól vagyok!
Azt hiszem.
- Tartsd csukva! - Ne nyisd ki!
- Tartsd csukva!
Ez nagyon ijesztő. Nem nyitottam ki.
Ne félj! Megjöttünk. Mehet?
Oké.
- Oké. - Nyisd ki!
Hűha!
Ez… nem semmi.
Hűha!
Tudom, túlzásba estem. Átalakíthatod.
Csak azt akartam, hogy rögtön legyen saját szobád.
Morgan emlékfája
Igen. Megígértette velük, hogy kész lesz.
Gyönyörű lett, anya.
Tényleg?
Hamarosan otthon fogod érezni magad.
Majd meglátod.
- Igen.
Ügyes voltál, drágám. Szép lett.
Jaj, ne!
- Te jó… - Kapcsold le!
- A cuccaim! Segítség! - Oltsuk el!
- Mi… - Hozz egy takarót!
- Oltsd el! - Vigyázz!
Nem…
Ezekben volt az összes ruhám!
Hahó!
Ismerünk itt valakit?
Nem, de ezen változtathatunk.
Mi az? Színvak vagy? Ez nem zöld, hanem vízkék.
Halak költöztek ide?
Remélem, nem baj, hogy bejöttünk.
- Giselle és Robert, igaz? És Morgan. - Igen.
És a kis Sofia.
- Igen. Honnan tudtad? - Sziasztok!
Malvina Monroe vagyok.
Házeladással foglalkozom,
de én elitebb otthonokat árulok.
Rosaleen és Ruby!
Nagyon jó illatuk van.
Nahát!
- Giselle! - Ez nem semmi.
Ő maga készítette.
Még a kosarakat is.
Tényleg?
- Szoktam kosarat fonni. - Ez nagyon kedves tőled.
És egy kicsit furcsa.
Morgan, vigyük be ezeket a konyhába!
Köszönjük!
- Örültem. - Bevisszük a…
Sziasztok!
Nekem is van egy kamaszom.
Olyan morcosak!
- De akkor is a szemem fénye. - Mindenki szeme fénye.
Sőt, az egész fejünk fénye.
Ha bármire szükségetek van, hozzám bátran fordulhattok, jó?
Mindenkinél jobban ismerem a várost.
Olyan szerény! Ő tette a várost azzá, ami.
Bizony. Ő itt a királynő.
Akkor duplán megtisztelő.
Minden városba kellene egy királynő.
Így igaz.
Jó éjszakát!
Nem pont ilyennek képzeltem el az első napot, de…
Várhattunk volna még egy hónapot.
Már háromszor elhalasztottuk. Nyugi! Majd berendezkedünk.
Ezt hallgassátok!
Annyival jobb, mint az Ötödik sugárút!
Nem, viszont meglepő módon hangosabb.
Ezek a tücskök direkt nekünk komponálták ezt az üdvözlő dalt.
Hálából építhetnénk nekik pihenőhelyet.
Szerintem még nincs nekik.
Azért költöztünk ide, hogy több helyünk legyen,
erre most egy szobában alszunk.
- Tudom. - Morgan, ezt már megbeszéltük.
Csak amíg ki nem szellőzik a szobád.
Ja.
Itt vagyunk Új életet kezdünk
Anya!
Oké.
Miért szól az ébresztőd? Odakint még tegnap van.
Ingázó lettem.
Hol van a tűz?
Semmi baj, kicsim. Semmi baj, szívem.
Tűz van!
Jaj, ne!
Igen. Csakugyan gyönyörű ez a reggel.
El kell raknunk a dobozokat.
El fogok késni.
Nem megy nekem ez az ingázás. Kávé? Köszönöm szépen!
Teszek bele tejszínt.
Úristen! Mi ez a szag?
Jó reggelt! Csináltam neked…
pirítóst.
Aha.
Kész csoda. Az egyik pólóm túlélte.
- Nagyon sajnálom. Jól vagy? - Jaj, ne!
- Jóságos ég! - Úristen! Az…
- Megégettelek? - Nem, de ez az egyetlen ruhám.
Úgy sajnálom!
Andalgócia királya és királynéja?
Nancy! Edward! Mit kerestek itt?
Átjárót kellett építenünk az új házatokhoz.
- Egy kislány! - Szia!
Nahát!
Robert!
Gratulálok utódaid számának növekedéséhez!
Köszönöm!
Micsoda viskó! Szegények vagytok?
- Edward! - Nem, dehogy.
Csak fel kell újítani.
- Igen, még… - Így már értem. Fel kell újítani.
A parasztok kiássák a várárkot és építenek egy tornyot,
meg egy erkélyt, ahol énekelhettek a hold lágy fényében fürödve…
Már látom.
Oké. Akkor én most megyek.
- Jaj, ne! - Szia!
- Körbevezetlek. - Jó.
Robert!
Megfeledkeztél a kardodról.
Nem. Nincs kardom.
Mivel földesúr lettél, úgy gondoltam,
- szükséged lesz rá. - Ügyvéd vagyok.
Tragikus.
Hogy vágyhatsz valami hasznos feladatra!
- Az van bőven. - Hogyne.
Csak ilyen attitűddel lehet elviselni e sivár életet.
Ez hátha segít.
- A tiéd. - Nem.
Nem fogadhatom el.
De muszáj.
Sok bestiát öltem meg eme karddal.
És pompás, testet-lelket próbáló kalandokat éltünk meg.
Ugyanezt kívánom neked.
Köszönöm!
Minden jót!
Köszönöm, paraszt!
A szülinapjáról lemaradtunk.
De mindenképpen szerettük volna,
hogy Andalgócia királyának és királynéjának keresztlánya
kapjon egy ilyet.
Ez egy andalgóciai varázspálca.
Milyen pálca?
Andalgóciai varázspálca.
Hallottam már róluk, de még egyet sem láttam.
A királyi pár keresztlányának…
valami igazán különleges jár.
Íme, a varázspálcád
A legmágikusabb tárgy
Leld benne örömödet
Csak ne feledd, mi a szabály
Andalgóciában beszélni nem is szokás?
Nem, hacsak nem muszáj.
Íme, a varázslat Andalgóciából
Benne van E világraszóló varázspálcában
Varázslatot hoztunk Andalgóciából
Ebbe a szürke és varázstalan világba Ami itt van
E varázspálcával
Oly lelkes lesz ez a lány
Ha megtudja, mennyi mókát rejt
Az ajándék, amit neki hoztunk
De ne feledjétek Nem használhatja senki más
Csak egy igaz andalgóciai fiú
Vagy leány
Ő a mi igaz andalgóciai keresztlányunk
- E varázslat
- Andalgóciából
Ha vágyik valamire Az ő kis lelke
Itt vár rá a varázslat Andalgóciából
Kérdés esetén pedig Itt a tekercs
A tekercs?
Felteszed a kérdést, és megjelenik a válasz.
De ebben a világban lehet, hogy el kell olvasni.
Hogy tudsz itt élni?
Mit szólsz ehhez?
Igaz andalgóciai leány vagy.
Na, ha a kamu andalgóciai leánynak nem hoztatok pálcát,
akkor átöltözöm.
És igen, megnézem a ruháidat.
Biztos találok valami csini cuccot,
amiben magamra vonhatom a figyelmet az új suliban.
Igen.
Néha az ellenkezőjét mondja annak, amit gondol.
Soha nem jövök rá.
Ez… Igen.
Hát, a kamaszok már csak ilyenek.
Jól vagy?
Igen. Nincs semmi baj.
Csak…
Andalgóciában nem könnyebb néha az élet?
Azt azért nem mondanám.
Ott vannak a sárkányok és az ogrelázadások.
Andalgóciában a legnagyobb kihívás rátalálni a hercegedre.
Minden más könnyűnek tűnik.
Ez a világ nagyon más.
Igen, ez igaz.
A „boldogan éltek, míg meg nem haltak” itt inkább csak elmélet.
Tényleg? Ez szörnyen lehangoló.
Én azt mondom, hogy ha nem kedvedre való, meg kell változtatnod.
Az nem mindig könnyű.
Lárifári!
Ha valaki ki tud hozni ebből valamit, az a mi Giselle-ünk.
VASÚTÁLLOMÁS
Elértem.
Az egy kard?
Igen, az.
Adok egy tippet. Szatyor nélkül, dupla csomagolásban kérje!
És legközelebb esetleg hagyja otthon a kardot!
Ne hallgasson rá!
Adja önmagát!
Elvégre ezen a vonaton fog ülni újra meg újra
meg újra meg újra meg újra meg újra meg újra.
Aztán meghal.
Ez a valóság.
A vonat a Grand Centralig közlekedik. Következő megálló: Poughkeepsie.
Be kell mennem. Foglalj helyet!
MONROEVILLE-I GIMNÁZIUM
Olyan vagyok, mint egy két lábon járó virágcsokor.
Ne butáskodj! Gyönyörű vagy.
A ruhádon lévő virágok kiemelik a ruhádon lévő többi virágot.
Szuper.
- Egek! - Nagyon szép!
Ez sokkal jobb, mint tavaly.
Tényleg közösségi ember.
LEGYEN TYSON A BÁL HERCEGE
- Gratula! - Köszönjük!
Hű! Te aztán tényleg értesz a süteményekhez.
- Ez csak egy kis adománygyűjtés. - A Monroe-bálra? Az mi?
Az év legfontosabb eseménye. Malvina szervezi.
Káprázatos.
Lesznek játékok, és megszavazzuk a város hercegét és hercegnőjét.
Zsinórban három éve a fia, Tyson a herceg.
Még két törött lábbal is ő nyert.
Nem bunda. Esküszöm.
Csodálatosan hangzik.
Imádom a fesztiválokat. Sok van ott, ahol felnőttem.
Általában megzavarta valami gonosz lény,
de amikor nem, akkor összekovácsolta az embereket.
Szívesen segítek, ha szeretnétek.
Érdemes elfogadni a felajánlását.
Egyszer csinált egy erdőt M&M’sből, és galambokkal vitette be a suliba.
- Tényleg. - Igen.
Ilyesmikben ő a legjobb.
Csakugyan?
Na, mennem kell.
Morgan? Nagyon ügyes leszel.
Köszönöm!
Higgy magadban
Micsoda? Ez meg mi volt?
Giselle, ha ráérsz, szívesen meghívnálak egy kávéra,
és mesélhetnél még erről az M&M-es mesterművedről,
meg úgy általában a legújabb monroeville-iekről.
Örömmel veletek tartok. Köszönöm!
Hé!
- Figyelj már oda! - Ez totál klisés.
Biztos valami szelfi, ami nem várhat.
- Te vagy az új lány New Yorkból. - Morgan. Te pedig Tyson vagy a sütikről.
Találkoztál anyámmal. Próbálok nem tudomást venni róla.
Elég durvákat tud művelni.
Hát még ha varázslény lenne, és nyilvánosan énekelne!
Ja.
Tyson! Gyere!
- Lécelünk. - Gyere, haver!
Nézd meg, mi van rajta!
- Jó sok virág. - Ja, rengeteg.
Extra nagy cappuccino öt adag kávéból.
Remek.
Na, hadd nézzem!
Gyógytea.
Kamilla… Nem!
Hibiszkusz.
Eltaláltad. Eltalálta.
Edgar mindent tud. Ő a szemem és a fülem.
Köszönöm!
Ti aztán nagyon gyorsak vagytok.
Oda megyünk, ahol kellünk.
Mint látod, Giselle, ez a város olyan, mint egy nagy család.
És mint egy családban, mindenkinek megvan a maga helye.
Érted?
Ha megtalálod a sajátodat,
olyan életed lehet Monroeville-ben, amilyet kívánsz.
Azt hiszem, igazad van.
Úgy örülök, hogy tetszik!
Legyen hozzá zene is?
ISTEN HOZOTT, TÜCSKÖK!
Szia, Morgan! Milyen volt?
Jó.
Vagyis nem volt jó?
Egész nap senki sem állt szóba velem, így jutott időm magamra.
Gúnyolódtam. Szar napom volt.
Nem menthetetlen, csak egy kis flitter kell hozzá.
Amúgy is régi. Mi értelme?
Az, hogy ez egy emlékfa, és ahogy Andalgóciában mondani szokás…
„Az emlék varázsereje mindennél nagyobb.” De nem biztos, hogy itt is úgy működik.
Morgan!
Tudom, hogy nem akartál ideköltözni.
De adj neki esélyt! Idővel jobb lesz.
És ha mégsem?
Vissza kellene mennem a régi suliba. Ott a vonat.
- Jó lesz. - Csak egy napja vagyunk itt.
Rá kell jönnünk, hogy hol a helyed.
Hagyjuk ezt a többes számot, jó?
Egyedül kell megoldanom, jó?
Oké.
Már nem vagyok kislány.
Meg tudom oldani.
MONROE-BÁL
„A suliban találkozunk. Van egy remek ötletem.”
Ez nem jelenthet jót.
Parancsolj! Tessék!
Szavazzatok Morganre! Új lány.
És remek barát.
- Ki az a Morgan? - Örülök, hogy ízlik.
Parancsoljatok! Szavazzatok Morganre!
Mit művelsz?
Csak eszembe jutott,
hogy Andalgóciában rengeteg fesztivál van,
és a hercegi párt mindenki ismeri.
Így téged is fognak.
Igen, de megmondtam, hogy meg tudom oldani egyedül.
Miért nem hagyod?
Morgan!
Sajnálom, de az iskola területére csak a bizottsági tagok települhetnek ki.
Ne haragudj! Nem tudtam…
Most már tudod.
- Hölgyeim! - Örömmel.
Elnézést!
Istenien néznek ki a sütik.
Szedjetek le mindent!
Még sosem késett ennyit szó nélkül.
Kikapcsolta a telefonját.
Ez eldőlt. Szobafogságot kap.
Emlékszel arra, amikor ez készült?
Minden este andalgóciai mesékért könyörgött,
és a Bűbájos Emlékfáról szóló mesék voltak a kedvencei.
Imádta őket.
Nem tudom, mi történt.
Nem történt semmi.
A kamaszok folyton ezt csinálják. Ennyi.
Ennél többről van szó.
Akármit énekelek, sosem jó neki,
és még akkor is minden félresikerül, ha sütit sütök.
Régebben jól mentek nekem a dolgok.
Majd jobb lesz. Csak légy türelmes!
Robert, te boldog vagy itt?
Most érkeztünk.
Mikor voltál legutóbb igazán boldog?
Hát…
Nem vagyok boldogtalan.
Csak néha eszembe jut…
hogy repül az idő,
és egész hátralévő életemben ülhetek a vonaton újra meg újra meg újra.
- Morgan! - Hol voltál?
- New Yorkban. - Egyedül?
Már 13 éves korom óta egyedül metrózom. Nyugi!
Ne gyere nekem azzal, hogy nyugi!
- Mit képzeltél? - Nem tudom.
Hogy ott hagyhattál volna, ahová tartozom.
Te ide tartozol.
Ez nem igaz!
Tudom, hogy te egy tökéletes meseországban akarsz élni, de mi nem.
- Érted? Itt lakunk… - Inkább rám haragudj!
- …ebben a hülye városban! - Az anyáddal ne beszélj így!
Az anyámmal?
Ő nem az anyám,
hanem a mostohaanyám.
Sosem lesz több annál.
A mostohaanyja?
Nem gondolta komolyan.
De, szerintem lehet, hogy igen.
Ezen nem tudok változtatni.
Giselle?
Egyszer volt, hol nem volt
Volt egyszer egy Andalgócia
Hol egyértelmű volt minden szabály És nem fakultak ki a színek
És ha egyszer megtaláltad Életed szerelmét
Azzal örökké összefonódott a szíved
Majd ideutaztam
Hol az igaz szerelem csókja várt
Találkoztam a hercegemmel Hercegnő lettem, a felesége
De lehet, hogy ez itt nem örökre szól?
Úgy hiányzik az a mesebeli élet
Amikor arra ébredsz mindennap
Hogy minden változatlan
És a lányod ugyanúgy szeret
Ha nem jobban
Azt hittem, találtam egy helyet
Ami mindent jobbá tehet
De a kudarc Velem utazott ide
Mit tegyek Ha nem tartozom ide
Ahol az élet sosem lesz tündérmese?
Ahol az élet sosem lesz tündér…
Pip! Régi barátom!
Szia, Giselle!
Olyan szomorúnak tűnsz!
Tudom.
Azt kívánom…
Mit kívánsz?
A varázspálca.
Van itt varázspálcád?
Hűha!
Ez a megoldás.
Remélem, tudod, mit csinálsz.
Így hát kívánok valamit
Ott, hol az élet oly bonyolult
És a fájdalom a késnél is Élesebben mar beléd
Azt kívánom, hogy mindannyian Olyan helyen éljünk
Ahol a virágok dala szól Bárhová is lépjünk
És csak az ogréktól és a sárkányoktól Kell félni
Hadd legyen mesébe illő életünk
Azt kívánom, hogy legyen mesébe illő
Életünk
- Úgy látom, nem működött. - Sebaj. Talán jobb is így.
- Sebaj.
Holnap úgyis új nap virrad.
Aha.
Nem alszol itt?
Nagyon kényelmes ágaink vannak.
- Oké. - De jó!
Úgy örülök neked!
Jó reggelt!
Jó reggelt, Giselle!
Attól tartok, nem túl jó reggel ez a mai.
Akkor neked kell jóvá tenned.
Teljesen igazatok van, kis barátaim.
Majd…
Nagyon jó kedved van ma reggel.
Teríts meg
Fő a kávéd
Nem érek rá Sütnöm kell a tojást
Nahát!
Verd fel az omlettet
A turmixod már kész
Teljes kiőrlésű vagy rozsos Pirítósra vágysz?
Morgan?
Szép nap ez a mai
Szorgoskodjunk ma is
Súroljunk és seperjünk
A házimunkának örülünk
A pincétől a padlásig
Imádom rajongásig
Van feladat sokféle Vegyünk hát seprűt a kézbe
Giselle! Te napról napra szebb vagy.
Új nap virradt
Új küldetés terem
Újabb esély Hogy bátorságomat próbára tegyem
De szépen süt a nap Mily finom a reggeli
Neked ma nem jut semmi, Szemetesvödör
Sebaj.
Farkaséhesek vagyunk
Aztán mindenki igyekezzen
- Én port törlök - Én a Szent Grált keresem
Az életünk már-már tündérmese
Akkor én most távozom.
Új kaland vár reám.
Hogy bebizonyíthassam hősies kitartásomat,
majd hazatérhessek a családomhoz,
az eredményekkel teli naptól kicsattanva.
Vigyázz magadra!
Én is távozom, de csakis a kis segítőmmel együtt.
A házimunka maga is kaland. Mindig ezt mondom.
Ezektől az ágaktól kijött az isiászom.
De hiszen beszélek!
Hogyhogy tudok beszélni?
Pip, a tegnap esti kívánságom valóra vált.
- Hogy érted? - Mesebeli életünk lett.
A göcsörtös gumicukrát! Elvarázsoltak?
Mit tegyünk?
Nézzenek oda!
Nézz körbe nálunk
Ez az életünk Szeretünk, nevetünk, dalolunk
És képzeld Eljön ez is végre
Boldogan élünk, míg meg nem halunk
- Jó reggelt!
Szerte a városban
Ezer boldogságbomba robban
Monrolgócia Ahol az élet egy nagy fantázia
A hölgyek táncolnak
S énekelnek az urak
Ha boldogságra vágysz
Gyere, itt várunk rád Itt várunk rád
És örökre elkerül a szomorúság
A VARÁZSSIPKA
Minden egyes nap Csodás és bájos pillanatokkal teli
Varázslatos és káprázatos
Ha az életed Grimm-mesebeli
Nincs ennél szebb élet Ez volna hát
A mi idilli
Mondhatni, rendkívüli
Mesebeli életünk
Ez ám
KIRÁLYI KORTYOLDA
SOHAORSZÁG SÜTÖDE
A királynő!
Monrolgóciának van királynője?
Királynője?
Igen.
Egy varázsbirodalom királynője. Azok mindig szórakoztatóak.
Nekem nem tűnik annyira annak.
Giselle! Úgy örülök, hogy látlak!
Csak nem beszaladtál még pár dologért ma estére?
Mi lesz ma este?
Felség.
A fesztivál, úrnőm.
A fesztivál! Nem marad el?
Miért maradna el?
Az égvilágon semmi sem akadályozhatná meg.
Ez az én kis ajándékom a népemnek.
Természetesen, felség.
Milyen érdekes csecsebecse!
Felséged koncentráljon csak a kis partijára!
Elvégre a süteményekhez ért a legjobban, felség.
De gonosz!
Az nem kifejezés.
Nyargaló nyalókák, ez meg mi volt?
Most jöttem rá,
hogy ez Morgan első fesztiválja Monrolgóciában.
Vennünk kell neked egy új ruhát,
úgyhogy igyekezzünk!
Viszlát este, felség!
Valami nincs rendjén ezzel a nővel.
Tudni akarom, mi az.
Felség!
Mindenki kifelé!
Kifelé!
Tükröm, tükröm, mondd meg nékem,
ki a leghatalmasabb e vidéken?
Tükröm?
Nem.
Tükröm!
Nem hallottad a kérdést?
De igen, felség.
Csak nem szeretnék darabjaimra hullani, ha nem muszáj.
Áruld el, ki az!
De hiszen mindig felséged az.
Biztosan csak félreértette.
A leghatalmasabbat kérdezte, nem a legszebbet.
Még ilyet!
Elnézést kérek, felség.
Nem tudom, mi történik.
Én igen.
Az a pálca az oka, amiről nem beszél.
Tele van varázserővel. Még a bolond is látja.
Ti ketten, szerezzétek meg nekem!
De… várj…
Mármint lopjuk el?
Igenis, felség.
De…
Jaj, Giselle! Mit műveltél?
Igen mások a ruhák most, mint amikor majdnem hercegnő lettem.
Hogy nézek ki?
Jaj, Morgan! Csodálatosan festesz.
Te mit gondolsz?
- Gyönyörű. - Akkor megvesszük.
Nem muszáj megvenned.
Biztosan nagyon drága.
Dehogynem.
Mindig is vágytam egy ilyen közös estére,
és tökéletes lesz.
Már csak cipő kell.
Miss Giselle, önnek is keresnünk kell egy ruhát.
Nem, köszönöm, nekem nem kell.
Badarság!
Ezek egyedi darabok. Kézzel mártották őket valódi tündérporba.
Ebben csillagként ragyogna.
Rendkívül erőteljesen ragyog, de tényleg nincs szükségem…
Miss Giselle?
Miss Giselle, minden rendben?
Azon gondolkodtam,
hogy megvan az alakom ezekhez a ruhákhoz.
A legszebb homokóra is összetörne irigységében.
Mindet felpróbálom.
Mi ez a szag?
Ja, belőlem jön. Hogy miért? Beleestem a csatornába.
Megvetted az egész várost?
Nem mindet magamnak.
Csakugyan?
Képzeld el a mi Morganünket, a bál szépét…
ebben!
Nos…
Nos?
Oké.
Jobbra.
Ebben a fényben másmilyennek tűnik.
Az biztos, hogy jól szellőzik.
Mi történt? Cafatokra tépték.
Aligha felel meg egy süldőnek.
Én nem így fogalmaztam volna.
Mi az? Nem volt valami kedves.
- Lehet, hogy meg tudom javítani. - Ne!
Megvan.
Visszamegyek, és magyarázatot fogok követelni.
Én pedig megyek a piacra,
aztán pedig bőven lesz időm elkészülni a fesztiválra.
Köszönök mindent, mostohaanyám!
„Mostohaanyám”?
Jaj, ne!
Mi az?
Olyan magas a hajam és olyan mély a dekoltázsom!
És nyilván azt akarom, hogy rongyokban jöjjön.
A magamfajták ilyenek.
Magadfajták? Miről beszélsz?
Jaj, ne, Pip!
Attól tartok, a kívánságom átalakít…
Mivé?
Átalakít…
Mivé?
Gonosz mostohává.
Micsoda? Na ne már!
Bár most, hogy mondod, tök egyértelmű.
Jaj, ne! Jaj, Pip!
Lassíts! Hová megyünk?
Mi ez a szemétdomb?
Morgan szobája.
A mostohalányok a padláson vagy a pincében laknak.
Pip, tudod, mit jelent ez?
Én vagyok Monrolgócia főgonosza!
Hát, nem te vagy az egyetlen.
Az badarság. Csak egy főgonosz lehet.
A csatlósokat és az állatokat nem számítva.
Meg azokat, akikről túl későn derül ki, hogy gonoszok.
Lehet, hogy Monrolgócia más.
Mert itt vagy te és az a gonosz királynő, akit életre hívtál.
Ki? Malvina? Ő nem gonosz, csak…
Láttad a szerkóját?
Az a vad gesztikuláció és az az őrült tekintet!
Jaj, ne!
Vond vissza azt a kívánságot, még mielőtt Malvina…
Pip?
Nem érzem túl jól…
Mi a baj?
Jaj, Pip!
A gonosz mostoháknak nem cuki mókusok a barátaik, hanem…
Macskák! Méghozzá gonoszak!
Nem lehetek gonosz macska. Azok mókusokat esznek!
Mindjárt hányok!
Valahol csak vár rám valami kaland.
Valaki pácban van!
Végre!
Mit tegyünk?
Én be nem megyek. Menj te!
Én ugyan be nem megyek.
Az úr sárkányölő?
Azt hiszem, igen.
Ne féljetek! Levágom a szörnyet.
A helyedben nem próbálkoznék. Hatalmas.
És mogorva.
Éppen egy hatalmas, mogorva sárkányt kerestem.
Azonnal jövök.
Előre, kedvesem!
Csinált már ilyet?
Hogy csináltam… Hogyne csináltam volna! Sok sárkányt öltem már meg.
- Remek. - Na jó.
Forró. Ez forró.
Nem tágítok.
Legyőzöm a nyúlszívű vadállatot!
Le fogom…
Elnézést, uram, de talán új szakmát kellene keresnie.
Mit csinálsz?
Nancy azt mondta, hogy ha baj van, csak kérdeznünk kell.
Köszöntelek a kívánságok varázslatos kérdéstárában.
Bármely kérdésben
örömmel segítek.
- Üdvözletem! - Erre nincs időnk.
Jó cicus.
Elnézést! A barátom kissé nyugtalan,
mert mielőbb vissza kellene vonnunk egy kívánságot.
Nem tetszik az eredmény?
Nos, mesebeli életet kívántam,
és olyan lett a város, mint Andalgócia.
Én pedig lassan gonosz mostohává változom.
Én pedig az ő gonosz macskájává.
Megváltoztattad a világot. Mi? Megváltoztattad a világot!
Tudod, ehhez mennyi varázslat kell?
Szerinted honnan jön ez a sok varázslat?
Hát bizony Andalgóciából.
Ez világvégét fog okozni.
Egyértelműen vissza kell vonni ezt a kívánságot.
Sok szerencsét!
Ajjaj!
Arra lennénk kíváncsiak, hogyan kell visszavonni.
Köszöntelek a kívánságok… Ja, ti vagytok azok. Oké.
Mindig hagyunk egy kis időt a kívánság visszavonására.
Hátha valaki meggondolja magát. Jó, hogy még nem vagy teljesen gonosz.
- Jó. - Vigyázz a bojtjaimra!
Hogy áll az átváltozásod? Lássuk csak!
A mostohaanyák gonoszak.
Elragadóan gonoszak.
Ez pipa.
A másik három pedig a hiúság…
Nem vagyok hiú, csak mindenben jól nézek ki.
Na, tessék. Oké.
- Ajjaj! - Kegyetlenség és nagyravágyás.
Azt mondanám, hogy még nem ütött az órád.
- Akkor jó. - Milyen óra?
Bármi lehet.
Láttál esetleg szirmait hullató virágot?
Nem?
Akkor egy órát, amelyen vészjósló ketyegéssel
közeleg az éjfél?
Elég közhelyes, de klasszikus.
Az egyébként nem alom. Én abban lakom.
De ne aggódj!
Ha éjfél előtt visszavonod a kívánságot,
nem lesz gond.
Mi lesz akkor?
Amint éjfélt üt az óra, a varázslat visszavonhatatlanná válik,
és semmi sem lesz már olyan, mint volt.
Éjfélkor véglegessé válik a kívánságod.
Örökkön örökké fog tartani. Örökké, ké, ké, ké…
Visszhangozva hatásosabb.
Véglegessé válik.
A kívánságod visszavonásához azt a pálcát kell használnod, amin az áll: „pálca”.
- Hol van? - Máris. Itt van a…
Eltűnt.
Jaj, ne!
Akkor sok szerencsét kívánok! Rád fér.
- Siess! Már… - Két óra van.
Akkor itt a kegyetlenség ideje.
Ne!
Ezt nem hagyhatjuk. Küzdenünk kell.
Nem vagyok gonosz macska.
Maradj itt! Valahogy meg kell állítanom.
Nekem meg valamiért meg kell nyalnom ezt.
Ez borzalmas.
LUMIÈRE GYERTYAMŰHELYE
Minden rendbe fog jönni. Csak egy kis varázslat kell.
Ahogy Andalgóciában mondjuk: „A varázslat mindent megold.”
Vagy tönkretesz.
De akkor vissza tudod csinálni,
- és minden jó lesz. - Jó napot!
De legalább jól nézünk ki.
Ez most nem fontos.
Beszélj a magad nevében! De az biztos, hogy Robert értékelni fogja.
Ha még nem gyilkolta le valami.
Jaj, ne! Igaza van. Mármint nekem.
Hercegnek hiszi magát, akinek kardja van. Ki tudja, mire bukkan?
Jaj, Morgan!
Bár Andalgóciában nem esik bajuk a leányoknak.
Énekelnek, virágot szednek,
néha pedig tömlöcbe vetik némelyiket, másokat pedig elrabolnak a trollok.
Vagy a boszorkányok. Ajjaj!
De szép!
Köszönöm!
Micsoda gönc!
Mi van rajta?
Jó reggelt, Morgan! Várod már a ma esti fesztivált?
Persze. A mostohaanyám még új ruhát is vett nekem.
Ilyenre még nem volt példa.
Minden tökéletes.
Fesztivál lesz a városban
Az izgalom a tetőfokára hág
A lugast szépítem Virágokkal díszítem
Hogy örüljön, ki arra jár
Mulatság lesz az udvarban
Táncra perdülünk a folyosókon
Ugye, milyen tökéletes lesz?
Szerinted is tökéletes lesz?
Hát persze
Mindig az, nem igaz?
Újabb tökéletes Monrolgóciai reggelre ébredtünk
Boldogságtól ragyogó arcú gyerekek Játszanak a ragyogó ég alatt
A fák lombjai közt minden madár Énekli csoda szép dalát
Minden tökéletes Én vajon miért nem?
Tudom, mi a szerepem És nap mint nap eljátszom
Az igazi énemet Soha meg nem mutatom
De mélyen legbelül érzem
Hol rejtőzik a furcsa énem
Lehet, hogy a tökéletes mégsem tökéletes Nekem
Bennem Kalandvágy zubog
Bennem Ott a szerelemre áhítozás
És titokban arra vágyom Hogy sikerüljön hőssé válnom
Képes lennék rá Ha megmutathatnám
És ezen a tökéletes Monrolgóciai reggelen
Felvillanyoz A lehetőség
Mert úgy érzem Hogy talán ma a napfényben
Nem messze innen Az öböl közelében
A változás szele Jön elébem
Valami vad és tökéletlen
Ami mégis tökéletes
Nekem
Sosem akartam Tökéletes lenni
Csak arra vágytam
Hogy azt tehessem, ami jó nekem
Ez a gyümölcs ma nagyon puha.
Akkor légy óvatos!
A puha sárkánygyümölcs néha elég…
mogorva.
Édes datolyát, fügét és pisztáciát tessék!
Segíthetek, drága?
Igen. Van bármije, ami vissza tud fordítani
egy rosszul elsült varázslatot? Borogatás?
Vagy kenőcs? Azok nagyon hatásosak.
Nincs kenőcsöm.
Ez begöndöríti a szempilláját.
Göndör szempillák? Miért is ne?
Nem! Nincs időnk a hiúságra. Össze kell szednünk magunkat.
Felteszem, részt veszel a ma esti bálon.
Igen. Már alig várom!
- Még sosem voltam bálban. - Jaj, ne! A mostohák ezt rosszul kezelik.
Anyám imádja a bálokat. Annyi ilyenen voltam már!
Az csodálatos lehet.
Igen. Néha.
De én nem ilyesmire vágyom.
Ezt megértem.
Mivel ez lesz az első bálod, esetleg körbevezethetlek?
Gondoskodhatok a tökéletes táncpartnerről?
Vannak tökéletlen táncpartnerek is?
Bizony. Maradj velem! A lábujjaid hálásak lesznek.
Akkor az ő nevükben köszönöm!
És elfogadom.
Igazán megtisztelő.
Én adom oda neki! Annak mindig örül.
- De én szereztem meg! - Téged meg én húztalak ki!
Akármilyen pálcája is van Giselle-nek, nem lehet olyan nagy varázsereje.
De nem bánom, megnézem, mihez tudok vele kezdeni.
Lássuk csak! Azt kívánom,
hogy Ruby
váljon varanggyá.
Ne!
Beszélő varanggyá változtam. Tudtam…
Ez a hülye szék!
Tükröm! Miféle varázserő ez?
Bármely kérdésben örömmel segítek.
Ez könnyű. Andalgóciai varázserő,
ezért csak egy igaz andalgóciai fiú vagy leány használhatja.
Üdvözletem! Ti meg kik vagytok?
Kapjátok el!
Megvagy!
Hagyjátok abba!
Csúszós a kis mocsok.
- Itt csiklandós. A bojtjaim! - De cuki!
Vigyázz az apró betűs részre!
Ne haragudj! Jól hallottam, hogy bármit kérdezhetek?
Jaj, ne! El innen! Hess! El innen! Hess!
Nem. Nem mész te sehová.
Jó pár kérdésem van.
Rengeteg kérdésem.
Úgyhogy most szépen elkezded elölről…
Ne kérdezz!
…különben előfordulhat, hogy megváglak.
Micsoda csokor!
Tökéletesen illik majd a ruhámhoz.
A piac mellett szedtem a virágokat.
Ugye, milyen szépek?
Mily csodás a világ!
Csodálatos dolog történt. Tyson meghívott a fesztiválra.
Izgalmas.
De attól tartok, mégsem fogsz részt venni a fesztiválon.
Túl sok házimunka vár rád.
Mindent megcsináltam.
És a folyosón lévő szőnyegek? Rettenetesen porosak.
És az ablakok? Ki sem látni rajtuk.
És ott a kert, no meg varrni és foltozni is kell.
És ne feledd a kéményeket! Az jó piszkos munka.
Igen, lehet, hogy kihagytam néhányat.
- De csak várhatnak, amíg… - Feleselsz velem?
Nem, dehogy. Sosem tennék ilyet.
Talán át kellene gondolnod, hogy hol a helyed.
Addig pedig csak a házimunka kedvéért hagyhatod el ezt a szobát.
Utána pedig csak akkor, ha azt mondom.
De megígértem Tysonnak, hogy ott leszek.
Ugyan már, Morgan!
Egy ilyen fiú válogathat, és bizony talál jobbat is.
De ne aggódj!
Élvezheted az estét innen, a jó kis kakasülődről.
Biztosan ugyanolyan varázslatos lesz.
Ez gúny volt, ugye?
Mégsem olyan nehéz megérteni.
Mostohaanyám!
Mostohaanyám, kérlek! Nem lehetsz ilyen kegyetlen.
Nem tehetek róla, drágám. Én már csak ilyen vagyok.
Ne!
Engedj ki! Nem lehetsz ilyen kegyetlen.
Kérlek! Nem teheted ezt.
Mostohaanyám!
Almát tessék! Lédús almát tessék!
Óriás!
Erre jön egy óriás?
Jön az óriás!
Fedezékbe!
Kötél! Ez az!
Maga meg mit művel?
Elgáncsolom az óriást ezzel a kötéllel.
És akkor az óriás vagy óriásnő az enyém lesz!
Jaj, ne!
Semmi baj.
Ne!
Segítség! Beszorultam!
Segítség!
- Ne! - Kérem! Segítség!
Jövök!
Semmi baj.
Már vége van.
A gonosz óriás már elment.
Bella!
Anyuci!
Az anyukája.
Úgy sajnálom! Csak egy pillanatra fordultam el.
- Adósai vagyunk, uram. - Maga igazi hős.
Azt azért nem mondanám.
Maga miatt nem esett baja a családunknak. Örökké hálás leszek ezért.
Oké.
Mész valahová?
Félreérted a helyzetet.
El kell mondanom neki, miért nem leszek ott.
Mostohaanyám, kérlek! Seperc alatt hazaérek.
Ezt jól gondolod.
Ugyanis nem mész sehová.
Kérlek! Kérlek, ne csináld ezt!
Kérlek…
- Morgan? - Mostohaanyám?
Morgan!
Jól vagy?
Jobban, mint valaha. Vissza a tornyodba!
Jaj, ne! Ez nem lehet. Még nem.
Miről beszélsz?
Nagyravágyás.
Az az utolsó. Azzal teljesen átváltozom.
Mi történik?
- Morgan! Annyira sajnálom! - Mi…
Az egész az én hibám.
Mesébe illő életet kívántam, de mellélőttem.
- Vagy pont beletrafáltam. - Ne! Várj!
Szegény Giselle nem tudja, mit akar, de én igen.
- Mostohaanyám, kérlek… - Morgan, figyelj rám!
Igen. A tökéletes kis Morgan nem is olyan tökéletes.
Ne merészeld ezt tenni!
Azt teszek, amit csak akarok.
Hagyd abba! Megijesztesz.
Tudom.
Bár intézhetném én,
de ki tudja, mi történne, ha így mennék át?
Neked kell.
Igen.
Kérj segítséget, amíg nem késő!
- Éjfélig van rá időd. - Mit?
Hogy megments minket.
Nyavalyás leány!
Ti hárman!
Ránézésre értetek a gyerekekhez.
Vigyáznotok kell az én drága kincsemre. Menjetek!
Úgy érzem, minden más élőlény felett állok.
Nem értem, miért küzdöttünk ez ellen.
Magam sem értem.
Ki hitte volna, hogy gonosznak lenni ilyen felszabadító érzés?
Most már csak azt a pálcát kell megkeresnem.
Ez meg micsoda?
A mostohaanyákról sok mindent el lehet mondani,
de egyvalamink nincs, mégpedig hatalmunk.
Ezért kell folyton idétlen módon manipulálnunk másokat.
Nincs saját hatalmunk.
De most, hogy Morgan elment, már nem vagyok mostohaanya.
Itt az ideje, hogy új szerepet kapjak a városban.
Szeretnék királynő lenni!
Jó, de már van királynő,
és úgy érzem, eléggé ragaszkodik a koronához.
Az könnyen orvosolható.
Malvina kapna a lehetőségen, hogy megmutassa a világnak a gonoszságát.
Akkor hová megyünk?
Adjuk meg neki!
Aztán te is kapsz feladatot, kis kedvencem.
Végre lehetek gonosz?
Bizony ám.
Ajjaj!
Tükre, tükre, mondd meg nékem,
ki a legkirívóbban bizonytalan nő,
aki folyton a saját tükörképétől vár megerősítést,
pedig valójában csak szeretnie kellene magát,
e vidéken?
Giselle, öröm látni téged, mint mindig.
Igen, képzelem.
Reméltem, hogy összefutunk, és nézzenek oda, sikerült!
Mit tehetek érted?
Úgy korrekt, ha megadom a lehetőséget,
hogy békésen add át nekem Monrolgóciát, mielőtt kellemetlen dolgok történnének.
Mégis miért tenném?
Mert ez a város az enyém.
Szerintem ezt te is tudod.
Sajnos kénytelen vagyok visszautasítani a nagylelkű ajánlatodat.
Elbeszélgettem a tekercs barátocskáddal,
és egyértelmű, hogy Monrolgócia pontosan olyan, mint kell,
akárhogy is történt ez.
Nos, én megpróbáltam.
De tudod, hogy ha nem fogadod el az ajánlatot,
annak csak egy következménye lehet.
Valóban.
Táncpárbaj!
Látod, mit kell elviselnem?
Egyikünk meghal.
Mondjuk, éjfélkor?
Ahogy mondod.
Még egyszer elnézést, amiért megzavartam a partit
ezzel a csúnya hatalomátvevős dologgal!
Jaj, Giselle!
Szórakoztató vagy.
Zavarodott, de szórakoztató.
Attól nem kell tartanod Hogy felbőszítesz
Drágám, nem is láttalak
Mondtál valamit? Téged nincs, aki észrevesz
Hisz láthatatlan vagy
Próbálsz okos lenni De mindhiába
Ez a szerep még nem a tiéd
Nem veszed észre Milyen jelentéktelen vagy
De most már ideje rájönnöd, miért
Azt hiszed, gonosz vagy De drágám, én vagyok a gonoszabb
Most komolyan, édesem, mi értelme Ha az ember
- Leszerepelt - Önjelölt
Gonosz
Ártalmatlan kis sikló vagy A hatalmas viperával szemben
Lásd be Mindig gonoszabb leszek
Nálad
Csak látod, hogy ez képtelenség
Két gonosz egy tündérmesében
Ez a város túl kicsi Kettőnknek
Úgyhogy azt ajánlom Távozz szépen
A csatlósaim Segítenek összepakolni
Igyekszem nem hullatni könnyeket
Hiányozni fogsz
- Ajaj - Hajaj
De távoznod kell
Mondhatod, hogy gonosz vagy De én még gonoszabb gonosz vagyok
Nincs a tarsolyodban semmi Nem tudsz démoni lényemmel versenyre kelni
Én vagyok a szív és az agy Te meg csak egy nagy hólyag
Hogy hiheted azt, hogy te vagy a gonoszabb Kettőnk közül?
Mi értelme lenne egy olyan mesének
Amiben Demóna És Szörnyella is szerepel?
Nekem formásabb az arccsontom
Nekem magasabb a hajam
Hát ugorj bele a nyúlüregbe
Mássz fel a paszulyon
Látni sem akarlak többé
Ég veled
Valakinek Le kellene állítania
De nekem kell Megoldanom
Rádobhatnék egy házat
A mérgezett alma túl közhelyes?
Felráncigálhatnám a tetőre És ledobhatnám a mélybe
Eltüntethetném egy bűbájjal
És ha végre elmegy Az enyém lesz a város
És megtelik boldogsággal
Elég gonosz volt De te sokkal gonoszabb vagy
Ezért nem hagyhatom Hogy boldogan éljen, míg meg nem hal
Ha végre egyedül ülök majd A gonoszság trónján
Monrolgócia egész népe Lábam előtt hever
Azt visszhangozzák majd „Éljen a királynőnk”
Mert nem csupán Gonoszabb leszek
Leszek
- Hanem a legrémesebb - Legmaradandóbb
Legmeghökkentőbb
Leggonoszabb mind közül
Mi történt?
A kút!
Ne!
Miért ilyen hegyesek az ujjaim? És milyen tökéletes a szemöldököm!
Mi a csuda van rajtam?
Ez Andalgócia?
Hűha! Egyáltalán nem ilyennek képzeltem.
- Morgan? - Nancy?
Te meg mit keresel itt?
Nem tudom biztosan.
Valami furcsa dolog történt.
Lehet köze ahhoz az óriási lyukhoz az égbolton?
A micsodához? Ez meg mi a csuda?
Tegnap éjjel megjelent az a titokzatos lyuk az égen,
és elkezdte elszívni valahová a varázserőnket.
Morgan, mondd el, mi történt!
Csúnyán összevesztünk Giselle-lel, és aztán…
És aztán mi volt?
Nem tudom pontosan.
De az utolsó emlékem az, hogy Giselle nagyon-nagyon kegyetlen volt.
Valami kívánságról beszélt, és arról, hogy nekem kell helyrehoznom.
Edward! A varázspálca. Biztos azt használta.
De mégis mit kívánhatott, aminek ilyen hatása van?
Akármi is volt az, az egész városunkat valami mesebeli hellyé változtatta.
Andalgóciához hasonlóvá.
Egy világmegváltoztató kívánsághoz nemcsak egy kevés itteni varázserő kell,
hanem Andalgócia összes varázsereje.
De hát itt minden varázslat.
Ha mind eltűnik, mi lesz Andalgóciával?
Ha nem tudjuk visszafordítani, minden, ami andalgóciai, örökre odavész.
Nem akarom, hogy Andalgócia örökre odavesszen.
- Tudom. - Nem.
Csak tehetünk valamit.
Ha Giselle-nek eszébe jutna a valódi énje, akkor mindent helyrehozhatna.
Képes rá. Tudom.
Ha eszébe jutna? Edward!
Hát persze.
Az emlékek varázsa.
Giselle emlékfájára gondoltok?
Az létezik?
Igen, ráadásul az a létező legerősebb varázslat.
Szervusztok!
Kik vagytok?
A kerttündéreitek.
- A helyedben megfordulnék. - Még ledobnak a tetőről.
Úgy látom, a gyerekcsőszöknek eseménydús napjuk volt.
Akárcsak nekem, drágám.
Ennél királyibb hintó kell nekünk.
És csatlósok.
Csatlósok nélkül semmire sem megyünk.
Mit is mondtál? Hol van Morgan?
Ki tudja?
Egy egérnek énekel, vagy valami.
De kit érdekel? A ma este rólam szól.
Álljon meg!
Robert!
Morgan nem tűnne el egy szó nélkül.
Hacsak nem történt valami.
Valami baj van. Meg kell keresnem Morgant.
Újabb hiábavaló próbálkozás,
de sok sikert hozzá!
Induljon!
Na jó. Tudtam, hogy lombházban laktok, de nagyon nem így képzeltem el.
Furcsaságokból itt nincs hiány.
Szerintem erre van a fa.
Ez az! Ez az a fa!
Jaj, ne!
Elpusztult.
Egyet se félj! Úgyis kitalálunk valami okos megoldást
az utolsó pillanatban.
Edward!
Mi az? Itt így működik.
Csak van valami megoldás.
Nekem, az anya nélkül nevelkedő kislánynak varázslatos érzés volt
meglátni egy hercegnőt egy hirdetőtáblán.
Fel sem merült bennem, hogy nem igazi.
Akkor annyival egyszerűbb volt.
Sosem felejtelek el.
Ez meg mi volt?
Újjáélesztetted a virágot.
Tényleg?
De hogyan? Nekem nincs varázserőm.
Az emlékeknek viszont van.
És ezek benned is élnek.
Vagyis a varázserejük is.
Morgan, te vagy a kulcs.
Giselle ezért bízta rád a mentőakciót.
Talán ha sikerül részben újjáélesztenem a fát,
a varázsereje majd emlékezteti őt az igazi, jó énjére.
És mindent helyrehoz.
Szerintem fogy az időnk.
És ha nem sikerül?
Sikerülni fog, Morgan.
Csak vissza kell emlékezned a jó dolgokra, mert te is részesük voltál.
Érezd át őket! A többit bízd rájuk!
Az emlékek varázslatosak, Morgan
Tényleg hercegnő vagy?
Bármilyen Felejthetőnek tűnnek is
A hétköznapi pillanatok Pillantások vagy közös nevetések
Fényt hozhatnak
A legsivárabb, legsötétebb óráidba is
Az emlékek megmenthetnek, Morgan
Ha egyberakod őket Összeállnak egy nagy képpé
A sok szeretet, amit adtál És a sok szeretet, amit kaptál
E szeretetnek pedig ereje van
A szeretet ereje
Amit bármikor használhatunk Ha merünk
A szeretet ereje
És rájövünk Mit rejt a sok közös emlékünk
Úgy kell ez nekünk
Mint a nap, a fény, a levegő
Ha igazi varázslatot keresünk, Morgan Ez a megfelelő hely
Megkeressük a bennünk rejlő dalt Erre jók az emlékek
Ne kételkedj
Edward!
Menjetek csak!
Valakinek a mi világunkat is meg kell védenie.
A kövek közül virág nő ki
Miközben a napsugarak Felolvasztják a jeget
Addig énekelünk Míg a világ velünk énekel
Hogy mi ad erőt ehhez?
A szeretet ereje
A szeretet, a szeretet ereje
Mintha egy varázsseprűn Repülnénk az ég felé
A szeretet elég
A szeretet ereje
A szeretet, a szeretet ereje
Soha ne feledd az emlékeket
Melyek megmutatják, mekkora a szeretet
Ereje
Azt hiszem, rájöttem, mit kell tennem.
Az meg micsoda?
Az én emlékfám.
Vissza tudom hozni őt.
MONROLGÓCIAI FESZTIVÁL
Kimegyek levegőzni.
Menj csak, drágám! Éjfélre érj vissza!
Ott lenne a helyem azon a partin.
Ehelyett itt ülök,
és erre a pálcára vigyázok.
Csak azért, mert benned nem bízik.
Vagy éppen benned nem bízik.
- Nem engem próbált varanggyá változtatni. - Lehet, hogy szereti a varangyokat.
Akármilyen hüllővé változtat téged, én vagyok a jobbkeze.
Vagyis minden butaság a te dolgod.
Nekem meg az a dolgom, hogy mesés legyek a fesztiválon.
Jó, akkor menj!
Majd megmondom Malvinának, hogy itt hagytad a pálcát,
és meglátjuk, kiből lesz bibircsókos varangy.
Belőlem soha nem lenne bibircsókos varangy.
Néztél mostanában tükörbe? Őszinte tükörbe?
Szóval így állunk?
Akkor mindketten maradunk pálcát felügyelni.
Úgy tűnik.
Szakadjatok le arról a nőről!
Mindkettőtöket utál.
Vigyázat! Betolakodó!
Hé, Tekercs! Tűnés!
Vigyázz!
Ha nincs több kérdés, akkor viszlát!
Ereszd el a farkamat!
Hát nem okultatok? Ennél gyorsabbnak kell lennetek.
Hogy lehet ilyen gyors?
- Le tudjuk szedni. - Várj! Gyerünk már!
Nyomás!
Jó volt veletek, hölgyeim, de vár a bál. A viszontlátásra!
Szerinted kész vagyok?
Hát itt vagy, kis kedvencem. Volt bármi gond?
Nem. Jó gonosz vagyok.
Akkor most jöhet a szórakozás.
Most már készen állok.
Remélem, nem vagyok alulöltözött. Várjuk csak! Ez meg mi?
Várjanak! Vele vagyok.
Emberek, itt szállnék ki.
Hahó! Parókás úr!
Rólam megfeled… Vele vagyok. Ki kell szállnom.
Hé! Mi történik? Várjanak!
Rólam megfeledkeztek!
MONROLGÓCIA
Morgan, hol voltál? Jól vagy?
Egyáltalán nem vagyok jól.
- Elvinnél? - Persze.
Menjetek! Jövök utánatok.
Lássuk csak!
Azt kívánom, hogy én legyek Monrolgócia királynője.
Utat!
Be kell mennünk.
Azt hiszem, a helyemen ülsz.
Már megint te.
Én pedig azt hiszem, egyszer s mindenkorra véget kell vetnünk ennek.
Igen, kérlek!
Hülye szék!
Miért történik ez folyton?
Ez az anyám műve?
Nem, ez Andalgócia.
Áttör a mi világunkba.
Oké. Nagy levegő. Hasat behúz!
Bárcsak…
Őrök!
Pusztítsátok el!
Bárcsak…
Ezek csak pillangók! Idióták!
Felség!
Ruby mondani akar valamit a pálcáról.
Csakugyan?
Sziasztok!
Az ő hibája volt. Őt változtasd varanggyá!
De te engedted be a macskát.
Mindketten borzasztóak vagytok!
Ha már varangyok…
Bárcsak…
- Nancy! - Robert!
Nem láttad Morgant?
- De. Itt van. Semmi baja. - Hála az égnek!
Egek! Megőrültek az emberek.
Tudom. Baj van Giselle-lel. Átok ül rajta.
Meg kell mentenünk, hogy leállíthassa ezt.
Átok?
Menjünk!
Morgan!
Apa!
Hogy boldogultál?
Mindent felforgattam utánad.
Be kell mennünk. Gyerünk!
Mióta ilyen bátor a lányom?
Megmentjük Giselle-t. Most legyünk hősök!
Segítsek?
- Anyám, hagyd abba! - Giselle!
Morgan emlékfája
Felesleges szemét.
Ne!
Giselle, ne!
Nagyon szép ez a hely.
- Igen. - Ez randi!
- Nagyon kedves és aranyos. - Igen.
- Giselle! - Itt vagyok, Morgan.
Várj meg!
Anya, hová mész?
Nem megyek sehová.
Számomra örökké hercegnő leszel.
Magasabbra, anya!
Ajjaj! Mi a csuda folyik itt?
Giselle!
Robert!
Édes Giselle-em!
Visszatértél hozzám.
Úgy sajnálom! Nem akarok csatlósokat.
Nancy, hol van Edward?
Ott maradt megvédeni Andalgóciát.
Jaj, ne!
Kérlek! Sietnünk kell.
Eltűnik a varázserő.
Ha nem állítjuk meg, minden, ami andalgóciai, odavész.
Ez azt jelenti, hogy…
te is?
Nem.
Nem…
Helyrehozom.
Elég!
A helyedben nem tenném.
- Morgan!
- Mit művelsz, anyám? - Nyugalom, drágám!
Ez csak egy kis altató főzet.
Igazából Giselle-nek szántam, de így is jó lesz.
Vissza kell csinálnod.
Vissza is fogom.
A segítőkész tekercsed elmagyarázta, hogy amint éjfélt üt az óra,
nincs visszaút.
És nekem tetszik ez a világ.
Dobd el a pálcát, és pontban éjfélkor
elengedem Morgant.
De akkor Andalgócia odavész.
Ha nem engedelmeskedsz, Morgan vész oda.
- Ne! - Elég, gonosz boszorkány!
Jaj, Robert! Nem durva ez egy kicsit?
Malvina, kérlek!
Te nem ilyen vagy.
De, már igen.
Ahogy te kívántad.
Ne!
Morgan!
- Mindjárt elájulok. - Giselle!
Mi történik?
- Jól vagy? - Nem tudom.
Ne!
Hát nem bámulatos, hogy két világ ilyen harmóniában képes egyesülni?
Amint éjfélt üt az óra, a varázslat visszavonhatatlanná válik.
Nem.
- Nem érhet így véget. - Mi?
Én is jövök.
Robert!
Ezek lennének a hősök?
- Mit csináljunk? - Meg kell állítanunk!
Ez egy valóra vált kívánság.
Kérlek, tarts ki!
Annyira sajnálom!
Az egész az én hibám.
Nem. Csak tehetünk valami mást.
- Azt kívánom… - Ne!
Fogd meg a pálca maradványát!
Tiktak!
Tyson, a kardoddal!
Tartsd!
Morgan!
A varázslatot nem lehet megtörni.
Figyelj rám!
Kívánnod kell valami mást, Morgan. A varázserőm mindjárt eltűnik.
A mókás kis tekercsed szerint
csak egy igaz andalgóciai tudja használni azt a törött rőzsét.
De próbálkozz nyugodtan!
Igaza van. Nekem nem fog menni. Én nem vagyok igaz andalgóciai leány.
Már hogyne lennél az!
Hiszen az én lányom vagy, Morgan.
Elárulom
Honnan tudom oly biztosan
Onnan, hogy olyan világot hoznék létre
Ahol téged semmi baj nem érne
Ahol szépen boldogulhatsz
És minden kívánságod valóra válhat
Mindig szeretni foglak, Morgan
Oly büszke vagyok rád Mert tudom, hogy nem törsz össze
Ne!
Sok varázserővel találkoztam már
De egyik sem olyan erős
Mint a szeretet ereje
Az irántad érzett szeretetemnek ereje van
És ez benned megmarad
Ha én már nem leszek
Ne!
A szeretetem benned tovább él
Ne!
Akkor is, ha…
Ne!
Ha én már…
Ne!
Mit kívánjak?
Kérlek! Kérlek, ne menj el! Kérlek, ne hagyj el!
Kérlek!
Giselle!
Mit kívánjak?
Tiktak!
Várjunk csak!
Miért nem hallom?
Miért nincs még éjfél?
Azt kívánom, bár otthon lennék… anyukámmal.
Igen, édesem.
Anya!
Morgan!
Anya!
Sikerült!
Annyira féltem!
Tudom. De megmentettél.
Mindannyiunkat.
Jó reggelt!
Őrült álmaim voltak az éjjel.
Jó reggelt!
Apa tényleg nem emlékszik semmire?
Csak az emlékszik rá tisztán, aki a varázslatot végrehajtotta.
A többiek számára álomnak tűnik.
Alig várom, hogy elmondd neki, hogy egy szemetesvödörrel énekelt,
és legyőzött egy gonosz királynőt.
Sok sikert hozzá!
Borzalmas álmom volt. Varangyok voltak benne.
Nekem is.
Jó reggelt, Edgar!
Giselle! A szokásosat?
Igen, kérlek! Köszönöm!
Jó reggelt! Elnézést a zavarásért!
Gondoltam, ideköszönök.
És szeretnék bocsánatot kérni jó pár dolog miatt.
Nagyon akartam, hogy Morgan boldog legyen itt,
és azt hiszem, egy kicsit túlzásba estem.
Jól van, akkor jó kávézást!
Tudod…
én is hajlamos vagyok túlzásba esni.
Dehogy.
Az a helyzet, hogy van egy hely az egyik bizottságban, ha érdekel.
Szerintem jól járna veled a város.
Örömmel vállalom.
- Ölelkezünk? - Oké.
- Az nem a te helyed. - Igaz. Oké.
Aha.
Így hát Giselle és a családja új életet kezdtek Monroeville-ben.
Ezúttal varázslat nélkül.
Robert nyitott egy kis irodát a városban, és soha többé nem vonatozott.
- Sofia csak nőtt és nőtt, Morgan pedig… - Szia, Morgan!
Máris jövök.
Hát, ő még mindig kamasz volt.
- Ne bámuljatok már! - Csak…
- Nem nézlek! - Töltök…
Ne haragudjatok, hogy késtem!
- Egy koboldhorda… - Semmi baj.
…volt az erdőben.
Rendkívül kitartóak voltak.
Az egész falu kellett az elűzésükhöz.
Hol van Edward? Ott maradt?
Nem. Itt van. Épp csatázik.
- Hogyne. - Vissza, vadállatok! Vissza!
Meghaltál!
Nem igaz. Épphogy súrolt.
Csak súrolt!
Nem haltam meg.
Nézzétek! Alig sántítok!
A kis parasztjaitok igen vadak.
- Akárcsak te, Robert… - Nem.
…aki oly lenyűgözően segítettél megmenteni a világot a kardommal.
Folytatódjanak hát kalandjaid az én kardommal, barátom!
Ami azt illeti, Edward, visszavonultam.
Szerencsére itt nincs szükségem a kardra.
- Tényleg? - Tényleg.
Micsoda tragédia!
Visszakaphatom?
Igen, hogyne.
- Rendben. Pompás. - Lakomázunk?
- Még szép! - Mit adhatok?
De előbb átadnánk egy különleges ajándékot.
A kívánságotok szerinti étel megjelenik e terítéken.
De csak ennyire képes. Csak…
- Ugye? Szinte biztos. - Igen.
- Inkább te kívánj! - Jó.
Rendben.
Elnézést! Meg kell védenem a becsületem.
- Kezdjük újra! - Intézkedem.
- Hadd segítsek! - Jó, persze.
Én is jövök!
Megvagy!
Ezt miért kaptam?
Csak mert szeretlek.
És nem is kívánhatnék ennél többet.
Vannak jó napok És vannak kevésbé jók
De mindent megbecsülünk
Mert az örömök
Koccintsunk!
És a nehézségek
Ugyanúgy
Fontos emlékek
És habár a valóságban
Az örök boldogságom talán nem
Létezik minden pillanatban
- De így még - Így még
Így még
Bűbájosabb
Vége
BŰBÁJ 2: KIÁBRÁNDULVA
A feliratot fordította: Gribovszki Réka