Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Andalasia
Et lykkelig alle dager-sted
Alltid vi husker, Andalasia
Og et smil vi alltid har i våre fjes
Bonjour.
Det var en gang i det magiske kongeriket Andalasia
at en baby ble funnet i skogen.
Den hadde verken mor eller far,
så hun ble oppdratt av dyrene, som elsket henne som en av sine egne.
Og navnet hennes var Giselle.
Giselle vokste opp og ble en vakker, ung dame
med et stort hjerte og et hemmelig begjær.
Jeg har drømt om et romantisk kyss
Fra en prins under et stjernedryss
Og en dag vant hun hjertet til Andalasias modigste prins!
Men så ble Giselle dyttet gjennom en portal av en ond dronning.
Hun landet i et rart og svært forvirrende kongerike som heter...
New York, New York
Der møtte hun Robert, en advokat med skjønne øyne,
og hans datter Morgan, som så magi hvor enn hun var.
Giselle og Robert ble forelsket.
Og de levde...
Lykkelig alle sine dager
Pappa! Pappa!
Les den en gang til, pappa!
Hva om "lykkelig alle sine dager" ikke var slutten på historien?
Vi har hørt historien en million ganger. Den ender alltid sånn.
Dere har ikke hørt alt.
Det viser seg at New York ikke gjorde Giselle lykkelig.
Jeg er ikke så stolt av min rolle i dette, men jeg skal lese det for dere.
Historien begynner der den forrige sluttet,
i kongeriket New York, etter "lykkelig alle sine dager".
Etter? Det er da ingenting etter "lykkelig alle sine dager"?
Man bare gifter seg, og så skjer det aldri noe mer med deg.
Ikke i denne verdenen.
Der borte sluttet ting aldri å skje.
Noen år gikk for Giselle.
Morgan vokste opp, og etter hvert fikk Robert og Giselle et barn.
En nydelig jente ved navn Sofia.
I dette øyeblikket hadde Giselle alt.
Men så begynte ting å forandre seg.
Med alle babytingene ble slottet i himmelen for lite for dem.
Livet ble så travelt
at det føltes som det hvilte en søvnforbannelse over dem.
Men det vanskeligste av alt, var Morgan.
Hun ble det den verdenen kaller "tenåring".
Giselle følte at hun var på et sted langt borte hvor hun ikke kunne være.
Alle endringene fikk Giselle til å føle
at livet i kongeriket New York ikke var et eventyr likevel.
Og det var da hun så...et skilt.
Eventyret starter i Monroeville!
Hun innså at de kunne være lykkelige et annet sted.
Så Giselle og Robert begynte jakten på et nytt "lykkelig alle sine dager".
Fotoalbum
Honningstien 18, Monroeville
FLYTTEBIL
Neste stopp er Monroeville.
Hvor er Monroeville?
Jeg vet ikke.
Det må være bedre enn her.
Forandring kan være skummelt, men også spennende.
Tenk på alle de nye menneskene dere møter.
De vil elske dere like høyt som jeg gjør.
Og hvis man trenger en venn, hva gjør man da?
Morgan, kan du hjelpe til litt?
Jeg gjør det. Hele internett får vite om kidnappingen.
Alle føler med meg.
Mange flytter til forstedene og stortrives.
Jeg stortrivdes her.
Er du ikke enig, Sofia?
Du er ikke til hjelp.
Hvem gleder seg til vårt nye eventyr?
Gleder meg masse.
-Å, det er... -Ironi, ja.
Men jeg lover, Morgan. Monroeville er det perfekte stedet.
Kanskje for deg, men ikke for meg.
-Morgan... -Ingen taler.
La oss bare dra.
Tenåringer er sånn. Det går bra.
Jeg håper det.
Vi har mange magiske minner herfra.
Ja. Og nå skal vi få flere.
En prinsesse jeg traff på en reklameplakat lærte meg
at man iblant må ta store sprang.
Vårt nye liv venter.
Så de pakket og flyttet...
Til et sted hvor ingenting plager deg
Eller forstyrrer deg
Et nytt og magisk rike
Kalt forstadia
VELKOMMEN TIL MONROEVILLE
Så vakkert!
Dette ligner sånn på Andalasia.
Huset er som et slott, jeg får mitt eget rom,
Du har sagt det før.
Se der!
Du vet aldri, Morgan.
Kanskje Monroeville gir deg den magien jeg hadde i oppveksten.
Her er det.
Så bra, veggene er oppe igjen.
Har veggene vært nede?
Jøss.
Interessant slott.
Vi er litt bak skjema, så du må bruke fantasien.
En ny baby i byen? Vi burde hatt med gaver.
Si fra hvis hun trenger en blund.
Takk, kan hende jeg slår til!
-Skal vi se på vårt nye hjem? -Ja.
Alt er en del av eventyret.
Ha det.
Den skal stå i stua. Takk.
Det er ikke et eventyr. Det er søppelfylling.
En fylling fylt med eventyr.
Jeg tar prinsessen og viser henne resten av huset.
Ja, det går bra. Nå går vi.
Jeg hører om en av flyttefolkene kan flytte meg tilbake til New York.
Jeg vet at det er tøft å starte på nytt.
Jeg har gjort det selv.
Ikke med vilje,
men det gjelder bare å se på ting på den rette måten.
Å nei.
Jeg skal vise deg.
Vi trenger ikke å...
-Her er vi -...synge.
Et nytt liv for familien
Et liv som for oss vil bli bedre nå
Se opp!
Under solens glød og i duggfrisk luft
Blir drømmene enda mer sannere nå
I en hage, rene kløverengen
Vi skal blomstre på vårt nye hjemsted
Og livet skal fylles med enda mer
Godt humør, mer enn før
Og enda mer fortryllet
Unnskyld meg.
Takk for at vi har fått dette slottet
En sang mens vi pakker ut våre ting
Vi blir bestevenn
med en hjemlig hjort, lodne vaskebjørner og en herlig skunk
Jøsses.
Langt vekk fra kaoset og maset
Vil ønskene våre innfris
Og også den slemmeste fugl vil si Ekstra blid
Til sin tid
Vi byttet ut storbyens larm
Mot sykling og med dragesjarm
Ja, nå blir vi
Forstadsbeboere
Og enda mer
fortryllet
Det går bra!
Tror jeg.
-Hold øynene lukket. -Ikke åpne øynene.
-Dette føles nifst. -Ikke vær redd. Er du klar?
Ok.
Åpne øynene!
Oi, jøss.
Dette er... Jøss.
Jøss.
Jeg ble litt overivrig, men du kan forandre hva du vil.
Jeg ville bare at du skulle få et ordentlig rom her.
Morgans Minnetre
Hun ba dem love å gjøre det.
Det er vakkert, mamma.
Syns du?
Snart vil dette føles som hjemme. Bare vent og se.
Ja.
Bra jobbet, elskling.
Å nei!
Du store min!
-Tingene mine! -Kvel flammene!
-Hva? -Hent et teppe!
-Slukk den! -Forsiktig!
Jeg kan ikke...
Det var alle klærne mine!
Hallo?
-Kjenner vi noen her? -Nei. Men vi kan bli kjent!
Er du fargeblind? Det er ikke grønt, men blågrønt.
Er det fisk?
Håper det var greit. Døra sto åpen.
Giselle og Robert, ikke sant? Og Morgan.
Og lille Sofia.
-Ja. Hvordan visste du det? -Malvina Monroe.
Jeg kunne solgt dette huset til dere, men mitt felt er mer eksklusive hus.
Rosaleen og Ruby!
Så godt det lukter!
Oi!
-Den var virkelig noe for seg selv. -Hun har lagd alt selv.
Til og med kurvene.
Virkelig?
Jeg vever.
Så snilt av deg.
Og litt merkelig.
Morgan, vi tar dem med ut på kjøkkenet.
Takk. Hyggelig å treffe dere.
Ha det.
Jeg har også en på den alderen.
Så furtne.
Men han er min øyensten.
Alles øyensten.
Snarere stenene i alles fjes.
Spør meg hvis dere trenger noe.
Jeg kjenner byen bedre enn de fleste.
Så ydmyk. Hun gjorde byen til det den er i dag.
Hun er rene dronningen her.
Da er jeg ekstra beæret.
Alle byer bør ha en dronning, så...
Ja.
God natt.
Den første dagen ble ikke helt som vi håpet på, men...
Kanskje vi burde ventet.
Nei, vi utsatte det tre ganger. Vi finner oss til rette.
Hør på det.
Det er så mye bedre enn 5th Avenue.
Nei, det er bare nifst mye høyere.
Sirissene lagde den sangen bare for å si "hei" til oss.
Som takk bør vi bygge en resort til dem.
Det har de neppe.
Vi flyttet hit for å få bedre plass, men nå sover alle på samme rom.
-Ja! -Vi har snakket om dette.
Røyklukten må vekk fra rommet ditt.
Ja.
Her er vi Et nytt liv for familien
Mamma!
Greit.
Hvorfor ringer alarmen din? Det er fortsatt i går ute.
Jeg pendler nå.
Hvordan får jeg fyr på den?
Det går bra, vennen.
Fyr!
Å nei!
Ja, det er en nydelig morgen, ikke sant?
Vi må flytte de eskene.
Jeg er sent ute.
Forstår meg ikke på pendlergreia. Kaffe, ja takk.
Med fløte.
Herregud, hva er den stanken?
God morgen. Jeg har lagd...
...toast.
Ja.
En av genserne mine overlevde...
-Beklager! Gikk det bra? -Å nei!
Herregud!
-Brant du deg? -Nei, men det er mitt eneste plagg!
Unnskyld!
Kongen og dronningen av Andalasia?
Nancy! Edward! Hva gjør dere her?
Vi måtte lage en portal til ditt nye hjem.
En jente!
Hei!
Hei. Jøss...
Robert!
Gratulerer med den økende størrelsen på avkommet.
Takk.
Bopelen deres... Er dere fattige nå?
-Edward! -Nei, vi er ikke det.
Det er et oppussingsobjekt.
-Ja, vi... -Skjønner. Et oppussingsobjekt!
Når bøndene har gravd ut en vollgrav, bygd et tårn
og en balkong å synge fra, badet i lyset fra en barmhjertig måne...
Jeg ser det nå.
Ok, jeg må stikke nå.
Å nei!
Jeg må vise dere huset.
Robert!
-Du har glemt sverdet ditt. -Nei, jeg har ikke sverd.
-En storbonde som deg trenger et sverd. -Jeg er fortsatt advokat.
Tragisk. Du må være desperat etter å gjøre noe.
-Jeg gjør mye. -Selvsagt.
En tapper mine kreves i møte med et så fattig liv.
Kan dette hjelpe?
-Vær så god. -Nei!
Ellers takk.
Du må. Dette sverdet og jeg har drept mangt et beist.
Og sett eventyr som har satt kropp og sjel på prøve.
Og nå er det ditt.
Takk.
Ha det bra.
Takk, bonde.
Vi gikk glipp av bursdagen sist måned, men vi måtte sørge for
at guddatteren til kongen og dronningen av Andalasia
fikk en av disse.
En andalesisk ønskestav.
Hva slags stav?
Andalesisk ønskestav.
Jeg har hørt om dem, men aldri sett en før.
Vi er jo gudmor og gudfar.
Vi måtte gjøre noe spesielt.
Vi gir deg en stav med ønsker
Et redskap med magi
Bruk den for moro og glede
Men husk at dens ord er lov
Er det ingen i Andalasia som snakker vanlig?
Ikke om det kan unngås.
Kjenn magien fra Andalasia
I denne supre ønskestav
Vi gir magi fra Andalasia
Til den umagiske verdenen her
Med ønskestaven
vil hun bli så henrykt
av det gøye hun kan gjøre
med gaven fra oss
Bare husk at den kun kan bli brukt av
En ekte andalesisk sønn
Eller datter
Hun er vår sanne andalesiske guddatter
-Med magien
-Fra Andalasia
Når hun lengter etter noe dypt
Bruk magien fra Andalasia
Og lurer hun på noe? Bare spør rullen
Rullen?
Spør om noe, så dukker svaret opp.
I dette landet antar jeg at man bare leser det?
Hvordan kan dere bo her?
Tenk det.
Du er en ekte datter av Andalasia.
Ok. Om dere ikke har en stav til en falsk datter av Andalasia, går jeg og skifter.
Ja, jeg skal se i skapet deres. Der er det nok mange artige plagg
som slår an på den nye skolen min.
Ja.
Noen ganger sier hun én ting, men mener noe annet.
Jeg forstår det ikke.
Det er... Ja.
Typisk tenåringer.
Går det bra?
Ja da.
Jeg bare...
Er det iblant lettere å bo i Andalasia?
Det vil jeg ikke si.
Vi har drager og troll-opprør.
I Andalasia er det vanskeligste å finne sin lykkelig alle sine dager.
Alt annet virker lett.
Denne verdenen...føles annerledes.
Ja, det er sant.
Her er lykkelig alle sine dager mer som et konsept enn en greie.
Virkelig? Så umåtelig dystert.
Om du mistrives i denne verdenen, må du forandre den.
Det er ikke så lett.
Sludder!
Om noen kan fikse det, er det vår Giselle.
TOGSTASJON
Jeg rakk det.
Er det et sverd?
Ja.
Et tips: Dropp posen og be dem pakke inn dobbelt.
Og la sverdet ligge igjen hjemme.
Ikke hør på ham.
Vær deg selv. Du skal tross alt ta dette toget igjen og igjen.
Og igjen og igjen. Og igjen og igjen. Og igjen og igjen.
Og så dør du.
Sånn er det bare.
Tog til Grand Central Station. Neste stopp: Poughkeepsie.
Jeg må gå inn. Hold av plass!
SKOLE
Føler meg som en menneskelig "god bedring"-bukett.
Nei da, du ser flott ut.
Blomstene på skjørtet framhever de andre blomstene på skjørtet.
Herlig.
Du store min.
En stor forbedring fra i fjor.
Hun er virkelig involvert.
-Gratulerer. Du klarte det. -Takk.
Du har virkelig talent for bakevarer.
-Vi samler inn penger. -Hva er Monroe-festivalen?
Det er årets største arrangement. Malvina organiserer det hele.
Det er spektakulært.
Det blir også leker, og vi skal kåre årets prins og en prinsesse.
Sønnen hennes har blitt prins tre år på rad.
Han vant selv med to brukne bein.
Konkurransen er ikke fikset. Jeg lover.
Høres fantastisk ut.
Vi har festivaler hele tiden der jeg kommer fra.
Ofte ble de forstyrret av onde makter,
men når det ikke skjedde, brakte de folk sammen.
Jeg bidrar gjerne med noe.
Du bør slå til.
En gang lagde hun en skog av M&M's og fikk den levert på skolen min av duer.
-Ingen er bedre enn henne på slikt. -Jaså?
Nå skjer det.
Morgan? Det kommer til å gå kjempebra.
Takk.
Bare tro på deg selv!
Hva? Vent. Hva var det?
Giselle, hvis du har tid, vil jeg gjerne spandere en kaffe på deg
og høre mer om M&M-mesterverket ditt
og andre ting som er verd å vite om våre nye innbyggere.
Det hadde vært veldig hyggelig. Takk.
Hei.
-Unnskyld. -Dette er rene klisjeen.
De hadde nok en viktig selfie å ta.
-Du er den nye jenta fra New York. -Morgan. Og du er Tyson fra cupcakene.
Du har møtt mamma? Jeg prøver å ignorere alt hun gjør. Hun er ganske intens.
Tenk om hun var lagd av magi og sang i drive-inen.
Ja.
Tyson! Kom!
Kom igjen!
Se på antrekket hennes.
-Det var mange blomster. -Veldig mange.
Ekstra stor femdobbel cappuccino.
Vær så god.
La meg se...
Urtete...
Kamille... Nei!
Hibiskus.
Riktig. Han har rett.
Edgar vet alt. Han er mine øyne og ører.
Takk.
Dere er jammen raske.
Vi går dit hun trenger at vi er.
Som du ser, Giselle, er byen vår som en stor familie.
Og som i en familie, har alle sin plass i den.
Ikke sant?
Og når du har funnet ut hvor du passer inn,
kan Monroeville bli alt du ønsker deg.
Vet du hva? Jeg tror du har rett.
Så fint at dere liker den. Skal vi legge til musikk?
VELKOMMEN, SIRISSER
Hei, Morgan. Hvordan gikk det?
Det var greit.
Gikk det ikke så bra?
Ingen snakket med meg, så jeg fikk mye alenetid. Det var fint.
Det var ironi. Dagen var fæl.
Det er vel ikke noe litt glitter ikke kan fikse.
Hva er poenget?
Det er et minnetre, og som vi sier i Andalasia...
"Minner er den kraftigste magien som fins." Ja da.
Det funker ikke sånn her.
Morgan?
Jeg vet at du ikke ville flytte hit, men gi det en sjanse, så blir det bedre.
Jeg vil gå på skolen i New York. Jeg kan ta toget med pappa.
Det har bare gått én dag. Vi må bare finne ut hvor du passer inn.
Vi skal ikke gjøre noe.
Skal jeg gjøre dette, må jeg gjøre det selv.
-Ok. -Jeg er ikke en liten jente lenger.
Jeg fikser dette.
MONROE-FESTIVALEN
"Møtes på skolen. Jeg har en strålende idé."
Dette lover ikke godt.
Vær så god. Vær så god.
Stem på Morgan. Hun er ny her.
Og hun er en god venn!
STEM PÅ MORGAN
Fint at du likte dem.
Vær så god. Stem på Morgan.
Hva gjør du?
Jeg tenkte...
I Andalasia har vi festivaler hele tiden,
og alle kjenner prinsen og prinsessen. Nå vil alle kjenne deg!
Jeg sa at jeg skulle finne ut av dette på egen hånd.
Hvorfor lar du meg ikke gjøre det?
Morgan. Morgan.
Beklager, du kan ikke ha stand her uten å være medlem av en komite.
Beklager. Det visste jeg ikke.
Men nå vet du det!
-Damer? -Med glede.
Unnskyld meg.
Cupcakene ser utrolige ut.
Fjern alt sammen.
Hun har aldri vært så sen uten å ringe. Jeg tror hun har skrudd av mobilen.
Nå blir det husarrest.
Husker du da vi lagde dette?
Hun tryglet meg om å lese eventyr fra Andalasia hver kveld.
Og favorittene var alltid om det magiske minnetreet.
Hun elsket dem.
Hva skjedde?
Ingenting skjedde.
Hun er tenåring. Det er alt.
Det er mer enn det.
Jeg synger aldri riktig sang lenger.
Og selv når jeg lager cupcaker, går alt galt.
Før var jeg flink til ting.
Det vil bli bedre. Bare gi det litt tid.
Robert, er du lykkelig her?
Vi kom nettopp.
Når var sist gang du var ordentlig lykkelig?
Vel...
Jeg er ikke ulykkelig.
Men iblant lurer jeg på... om tiden løper fra oss.
Og jeg blir sittende på toget om og om igjen resten av livet.
-Morgan! -Hvor har du vært?
-Jeg dro til New York. -Alene?
Jeg har tatt banen alene siden jeg var 13. Ro dere ned.
Ikke be meg roe meg ned.
-Hva tenkte du? -Jeg vet ikke.
Du burde latt meg være der jeg hører hjemme.
Du hører hjemme her.
Nei!
Jeg vet at du vil bo i et perfekt eventyrland, men det gjør vi ikke.
-Vi bor her... -Vær heller sur på meg.
-...i denne teite byen! -Ikke snakk sånn til moren din!
Moren min?
Hun er ikke moren min.
Hun er stemoren min.
Hun blir aldri noe annet enn det.
Stemor?
Hun mente det ikke.
Jeg tror hun gjorde det.
Jeg kan ikke noe for det.
Giselle?
Det var en gang da
Hjemme i Andalasia
Klare regler, farger falmet ei
Og når du har blitt lykkelig alle dine dager
Du lykkelig alle dager da vil bli
Og så dro jeg hit
Romantiske kyss ventet
Møtte prinsen, og jeg ble hans viv
Men var lykkelig alle våre dager bare et blaff?
Som jeg savner mitt eventyrliv
Hvor man våkner hver dag
Og alt er som før
Og ens datter ikke føles
fremmed
Jeg trodde dette sted
Ville gjøre ting bedre
Men alt jeg gjør, det blir jo bare styr
Hva gjør jeg nå, hører ei hjemme her
Hvor livet aldri blir et eventyr
Hvor livet aldri blir et even...
Å, Pip! Min gamle venn!
Hei, Giselle.
Du ser trist ut.
Ja.
-Jeg skulle ønske... -Jaha?
Ønsker du det?
-Ønskestaven. -Har du en ønskestav her?
Jøss.
Det er svaret.
Håper du vet hva du gjør.
Så ønsker jeg meg det
Hvor livet er kaotisk
Og smerten sårer verre enn en kniv
Jeg ønsker at vi skal bo i en by
Hvor blomstenes sang runger i sky
Hvor drager og troll er alt som er nifst
Gi oss nå et eventyrliv
Jeg ønsker oss et eventyr...
...liv
-Det virket visst ikke. -Ja, ja. Kanskje det er like greit.
Vel, vel.
I morgen er en ny dag.
Ja.
Kan du ikke overnatte? Vi har noen behagelige kvister.
-Ok. -Ja.
Fint å ha deg her.
God morgen!
God morgen, Giselle.
Det er ingen god morgen, er jeg redd.
Vel, du må du lage en god morgen.
Vet dere hva? Dere har helt rett. Jeg skal bare...
Du er ekstra fnisete i dag.
Dekke bordet nå
Kaffen din er snart klar
Jeg må tie, egg skal stekes nå
Jøsses.
Lag en omelett
Smoothien din venter
Skal toasten være fullkorn eller rug?
Morgan?
En ny dag er her nå
Mye å gjøre nå
Vasking og rydding
Gledene ved husrengjøring
Fra kjeller'n til loftet
Vil ikke skofte
Jeg gjør mitt husarbeid Fei i vei
Giselle! Du er enda vakrere enn i går.
Det er en ny dag
Et nytt oppdrag
En ny sjanse til å gi min fyrighet en test
For en solfylt dag Og for en lekker frokost
Søppelkasse, du får ingenting
Ja, ja.
Vi skal sluke alt
Og så må alle stå på
-Støvtørking -Og jakten på en gral
Vårt liv er nesten som et eventyr
Jeg stikker!
Klart for et nytt eventyr.
En mulighet til å vise mitt heltemot,
for så å komme hjem til dere, min familie,
og stråle etter en meningsfylt dag.
Vær forsiktig!
Jeg drar også, men ikke uten min lille hjelper.
Husarbeid er som et eventyr. Det pleier jeg å si.
De kvistene var smertefulle for isjiasen min.
Jeg snakker!
Hvorfor kan jeg snakke?
Pip, ønsket mitt fra i går gikk i oppfyllelse.
-Hva mener du? -Vi har et eventyrliv!
Milde karamell! Ble vi magifisert?
Hva vil du gjøre?
Se på dette!
Se overalt her
Livet vil nå Preges av sanger og latter
Og, kan du tro, vi har endelig fått
Vårt lykkelig alle våre dager
-God morgen.
Byen er stappfull
Av gøy og av tull
I Monrolasia Er livet rene fantasien
Damene danser
Herrene synger
Så hvis du vil på fest
Kom bli vår gjest Bli vår gjest
Og du vil alltid ha det best
Hver dag den er full Av glede og av galskap
Alt som har magi og er unikt
Når du har et liv Som er så eventyrlig
Man kan ei bedre ha det, og derfor
Dette er et så kjært
Og ekstraordinært
Eventyrliv
For oss
Det er dronningen.
-Har Monrolasia en dronning? -En dronning?
Ja.
Og hun er en magisk dronning. De er alltid artige.
Hun ser ikke særlig artig ut.
Giselle. Så flott å se deg.
Ute og handler litt i siste liten til kvelden?
Hva skjer i kveld?
Deres Majestet.
Til festivalen, milady.
Å, festivalen! Blir det noe av?
Selvfølgelig.
Ingen krefter på jorden kunne stoppet den.
Det er min lille gave til folket mitt.
Selvsagt, Deres Majestet.
Det var en interessant gjenstand.
Konsentrer deg om festen din.
Bakevarer er jo spesialiteten din, Deres Majestet.
Det var ondt.
Det ondeste.
Milde karamell, hva var det?
Vet du hva? Jeg innså nettopp
at dette er din første festival i Monrolasia.
Du trenger en ny kjole, og...
Vi må henge i.
Ses i kveld, Deres Majestet.
Det er noe muffens med henne.
Og jeg vil vite hva.
Deres Majestet.
Kom dere ut, alle sammen.
Ut.
Lille speil på veggen der,
hvem er mektigst i landet her?
Speil?
Nei.
Speil!
Hørte du ikke spørsmålet?
Jo, Deres Majestet.
Jeg vil bare unngå å ende opp knust på gulvet.
Bare si hvem det er.
Men det er alltid deg.
Kanskje han ikke forsto det.
Vi sa mektigste, ikke vakreste.
Den fyren...
Beklager, Deres Majestet.
Jeg vet bare ikke hva som skjer.
Det vet jeg.
Det er den staven hun svarer så unnvikende om.
Den er breddfull av magi. Enhver tåpe kan se det.
Dere to? Skaff meg den!
Men... Vent.
Mener du å stjele den?
Ja, Deres Majestet.
Men...
Å, Giselle. Hva har du gjort?
Kjolene har forandret seg siden jeg nesten var prinsesse.
Hva syns du?
Å, Morgan! Du ser strålende ut!
Hva syns du selv?
-Den er vakker. -Da tar vi den.
Du trenger ikke. Den er sikkert veldig dyr.
Klart det. Jeg har drømt om å dele en slik kveld med deg.
Den skal bli perfekt.
Nå trenger vi sko.
Vi må finne en kjole til deg også.
Nei da, det går fint.
Tullprat!
Denne er unik. Hånddyppet i alvestøv. Du vil blinke som en stjerne.
Det var voldsomt til blinking, men jeg trenger ikke...
Frøken Giselle?
Frøken Giselle, er alt i orden?
Vet du hva? Jeg har tenkt meg om.
Jeg har faktisk en figur for mote.
Det fineste timeglass vil sprekke av misunnelse.
La oss prøve alle!
Hva er det som stinker?
Å, det er meg. Jeg falt ned i en rennestein!
Har du kjøpt hele byen?
Alt er ikke til meg.
Nei vel?
Se for deg vår Morgan, ballets dronning...
...i denne!
Hæ?
Vel...
Vel?
Ok.
Til høyre.
Den ser...annerledes ut i dette lyset.
Den er definitivt luftig.
Hva har skjedd? Den er revet i fillebiter.
Duger knapt til en tjenestepike.
Jeg ville ikke sagt det sånn.
Det var litt fordomsfullt!
-Kanskje jeg kan fikse den. -Nei.
Har den.
Jeg går tilbake og krever en forklaring.
Jeg drar til markedet,
og så skal jeg gjøre meg klar til festivalen.
Takk for alt, stemor.
Stemor?
Å nei.
Hva er det?
Håret mitt er så høyt, og kjolen er så kort.
Og klart den kjolen måtte være fillete. Typisk sånne som meg.
Hva snakker du om?
Å nei, Pip.
-Jeg tror ønsket mitt gjør meg til en... -En hva?
-Det gjør meg til en... -En hva?
En ond stemor.
Hva? Skjerp deg!
Nei, forresten. Jeg ser det tydelig.
Å nei. Pip!
Rolig nå. Hvor skal vi?
Hvem bor i dette hølet?
Morgan.
Stedøtre bor alltid på loftet eller i fangehull.
Vet du hva dette betyr?
At jeg er Monrolasias skurk!
Du er ikke den eneste skurken.
Det er alltid bare én skurk.
Ikke medregnet lakeier og kjæledyr.
Eller skurker du ikke vet er skurker.
Monrolasia er annerledes.
Vi har deg, samt den onde dronningen du skapte.
Malvina? Hun er ikke ond, bare...
Så du det antrekket?
Og de pompøse faktene og de sprø øynene!
Å nei!
Du bør reversere ønsket raskt, før hun...
Pip?
Jeg føler meg ikke helt...
Hva er galt?
Å, Pip.
Onde stemødre har ikke søte ekorn som venner. De har...
Katter! Onde katter!
Jeg kan ikke være en ond katt. De spiser ekorn!
Jeg blir kvalm.
Det må vente et eventyr her ute et sted.
Et fortvilt skrik.
Endelig!
Hva skal vi gjøre?
Jeg går ikke inn. Gå du.
Jeg skal ikke inn der.
Er du dragedreper?
Det tror jeg.
Frykt ikke! Jeg skal tilintetgjøre beistet.
Det ville jeg ikke gjort. Den er enorm.
Og gretten.
En enorm og gretten drage er akkurat det jeg har lett etter.
Et øyeblikk.
Til angrep!
Har du gjort dette før?
Om jeg har? Jeg har drept mang en drage.
Bra for deg.
Varmt. Så varmt...
Jeg gir meg ikke.
Jeg skal beseire det feige beistet!
Jeg skal...
Hei!
Ikke for å være frekk, sir, men du bør vurdere å bytte jobb.
Hva gjør du?
Nancy sa vi skulle spørre hvis vi fikk problemer.
Velkommen til din magiske ønskestav-opplevelse!
Lurer du på noe,
bare spør, og jeg dukker opp!
-Hallo. -Vi har ikke tid til dette.
Snill pus. Snill pus.
Beklager. Vennen min er utålmodig
fordi vi må reversere et ønske så fort som mulig.
Likte du ikke det du fikk?
Jeg ønsket meg et eventyrliv.
Det gjorde byen min lik Andalasia,
og nå er jeg i ferd med å bli en ond stemor.
Og jeg er snart en ond katt.
Å, du forandret verden. Hva? Du forandret verden!
Vet du hvor mye magi som kreves til det?
Hvor tror du all den magien kommer fra?
Andalasia!
Dette kan få verden til å gå under!
Det er definitivt et ønske som må reverseres!
Lykke til.
Uff da.
Vi må få vite hvordan vi reverserer ønsket!
Velkommen til den...
Å, er det deg? Ok.
Vi legger alltid inn litt tid til å reversere ønsket,
dersom man ombestemmer seg.
Bra du ikke er en fullblods skurk ennå.
Forsiktig med duskene mine.
Hvor langt har vi kommet? La meg se...
Stemødre er onde.
Ondt er godt.
Bekreftet.
De andre er forfengelighet...
Jeg er ikke forfengelig. Jeg kler alt.
Akkurat. Ok.
Grusom og ambisiøs.
Ja, jeg vil si at tiden ikke har rent ut ennå.
-Hvilken tid? -Det kan være hva som helst.
Har dere sett blomster miste kronblader?
Ikke?
Hva med en klokke som teller ned til midnatt
med en illevarslende kiming?
Det er en klisjé, men en klassiker!
Det er ikke en kattedo. Det er hjemmet mitt.
Men slapp av, reverseres ønsket før midnatt, går alt bra.
Hva skjer da?
På det siste slaget før tolv, kastes forbannelsen,
og ingenting blir som før.
Det betyr at ønsket varer evig.
For alltid!
Jeg gjorde det for effektens skyld.
Evig?
For å reversere ønsket, må du bruke staven merket "stav".
-Hvor er den? -Ja, den ligger...
Den er borte.
Å nei!
Lykke til! Det trenger du.
-Skynd deg! Klokka er allerede... -To.
Det betyr grusomhet.
Nei, nei, nei. Det må ikke skje. Vi må kjempe imot.
Jeg er ikke en ond katt. Jeg er ikke en ond katt!
Bli her. Jeg må prøve å stoppe dette.
Og jeg må slikke denne, merkelig nok.
Ja, det var ille.
Det skal gå bra. Vi trenger bare litt magi.
I Andalasia sier vi at magi ordner alt. Eller ødelegger alt.
-Men da fikser vi det med enda mer magi. -God dag, frue.
Vi ser iallfall bra ut.
Det er ikke viktig nå.
Snakk for deg selv.
Robert vil sikkert sette pris på det.
Om han ikke blir drept av noe.
Å nei, hun har rett. Eller, jeg har rett.
Han tror han er en prins med sverd. Hvem vet hva han støter på?
Stakkars Morgan.
Det skjer aldri noe med jenter i Andalasia.
De bare synger og plukker blomster,
og iblant blir de fanget i et borgtårn eller kidnappet av troll.
Eller hekser. Hjelpe meg!
Så fint.
Takk.
Det var litt av en kjole.
Hva har hun på seg?
Hei, Morgan! Er du klar for festivalen i kveld?
Så klart. Stemoren min har kjøpt en ny kjole til meg.
Det har hun aldri gjort før.
Alt er perfekt!
Festivalen er rett rundt hjørnet
Vi bobler over av begeistring
Blomster henger på grønne enger
Og gir en deilig stemning
Det blir munterhet i vår borggård
Og dans til og med i gangen
Det skal bli så perfekt
Tror du ikke det blir helt perfekt?
Selvsagt
Det er det jo alltid
Enda en perfekt Monrolasia-morgen
Flotte barn leker under himmelen blå
Hver fugl i hvert tre Synger så betagende
Alt er perfekt, men hvorfor er ikke jeg?
Jeg kan min rolle og spiller den daglig
Hvem jeg virkelig er, det får de aldri se
Men jeg føler inni meg
Hvor det rare skjuler seg
At det perfekte ikke er perfekt for meg
I meg er en lengsel etter eventyr
I meg er romanse et behov
I hemmelighet jeg ber Om den dagen når det skjer
Jeg gjør det, om jeg en gang skal få lov
Enda en perfekt Monrolasia-morgen
Kanskje muligheten dukker opp
Jeg føler på meg at på denne dag
Rett rundt det hjørnet eller ved neste vei
Kan en forandring jo vente på meg
Noe sprøtt og imperfekt
Men helt perfekt
For meg
Nei, jeg ville aldri være perfekt
Bare få en sjanse til å gjøre
Det som er rett for meg
Denne frukten er veldig myk i dag.
Vær forsiktig.
En myk dragefrukt kan være litt...
...sur.
Dadler, fiken og pistasjnøtter!
Kan jeg hjelpe?
Har du noe som kan reversere magi som ble brukt feil? Kanskje et grøtomslag?
Eller en kraftig salve?
Nei, ingen salver.
Denne krøller øyevippene dine.
Krøllete øyevipper? Hvorfor ikke?
Nei, ingen tid til forfengelighet. Vi må ta oss sammen.
Du kommer vel på ballet i kveld?
Ja. Jeg gleder meg veldig.
-Jeg har aldri vært på ball før. -Å nei.
Stemødre takler slikt dårlig.
Mor elsker slike fester. Jeg har vært på mange.
Det må være fantastisk.
Ja, iblant.
Men jeg ville ikke valgt det.
Det forstår jeg.
Siden det er ditt første ball, kan jeg kanskje vise deg rundt?
Og gi deg den perfekte dansepartneren?
Fins det partnere som ikke er perfekte?
Ja. Hold deg til meg. Tærne dine vil takke deg for det.
Vel, på deres vegne, takk.
-Og jeg takker ja. -Jeg er beæret.
Jeg vil gi den til henne! Hun liker det!
-Men jeg stjal den! -Jeg trakk deg ut!
Ingen av Giselles staver kan være særlig mektige.
Men jeg skal se hva jeg kan gjøre med den.
La meg se. Jeg ønsker...
...at Ruby skal bli en padde.
Nei, nei, nei!
Jeg er en snakkende padde. Jeg visste...
Dumme stol!
Speil! Hva slags magi er dette?
Spør meg, og jeg dukker opp!
Det var lett. Det er andalesisk magi,
som betyr at bare en ekte sønn eller datter av Andalasia kan...
...bruke den.
Hallo. Hvem er du?
Ta ham.
Tok deg!
Stopp! Stopp!
Han er sleip som en ål.
Det kiler! Duskene mine!
Vær forsiktig.
Unnskyld, men sa du at jeg kunne spørre deg om hva som helst?
Å nei. Gå vekk. Forsvinn!
Nei, du skal ingen steder.
Jeg har ganske mange spørsmål.
Veldig mange spørsmål.
Start fra begynnelsen.
Ikke spør.
Ellers blir jeg nødt til å redigere litt.
Litt av en bukett.
De matcher kjolen min perfekt.
De vokste like ved markedet.
Er de ikke skjønne?
Verden er jammen et mirakel.
Å, det skjedde noe fantastisk. Tyson inviterte meg med på festivalen.
Spennende.
Men du kan nok ikke gå på festivalen i kveld.
Du har for mange plikter.
Men jeg har gjort alt.
Hva med teppene i gangen? De er veldig støvete.
Og jeg ser knapt ut gjennom vinduene.
Så har vi hagearbeidet, syingen og lappingen.
Og ikke minst pipene. Skitten jobb.
Ja, kanskje jeg har oversett noe.
-Men det kan vel vente... -Motsier du meg?
Selvsagt ikke. Det ville jeg aldri gjort.
Kanskje du må huske på din plass her.
Du skal bli på rommet, bortsett fra når pliktene skal gjøres,
og bare når jeg sier det.
Men jeg lovet Tyson å komme.
Kom an, Morgan.
En gutt som Tyson har både flere og bedre alternativer.
Men ikke bekymre deg,
du kan nyte kvelden her fra den lille kvisten din.
Det blir sikkert like magisk.
Det var ironi, ikke sant?
Ikke så vanskelig å forstå likevel.
Stemor.
Vær så snill. Du kan ikke være så slem.
Jeg kan ikke noe for det, vennen. Det er bare sånn jeg er.
Nei!
Slipp meg ut! Ikke vær så slem!
Vær så snill! Du kan ikke gjøre dette!
Stemor!
Epler! Saftige epler!
Kjempe!
Kommer det en kjempe?
En kjempe kommer!
Søk dekning.
Tau! Ja!
Hva gjør du?
Jeg skal felle kjempen med tauet!
Så skal han eller hun bli min!
Å nei!
Hei. Det går fint.
Nei!
Hjelp! Jeg sitter fast!
Hjelp!
-Å nei! -Hjelp!
Jeg kommer!
Det går bra. Det er over nå.
Den store, slemme kjempen er borte.
Bella!
Mamma!
Mamma.
Unnskyld! Jeg snudde meg vekk i ett sekund.
-Vi står i gjeld til deg, sir. -En sann helt.
Det vil jeg ikke si.
Du reddet familien vår. Jeg er deg evig takknemlig.
Ok.
Hvor skal du?
Det er ikke som du tror.
Jeg må bare si til ham hvorfor jeg ikke kommer.
Vær så snill. Jeg er straks tilbake.
Du har rett i det.
For du skal ingen steder!
Nei, ikke gjør det!
Vær så snill...
-Morgan? -Stemor?
Morgan.
Går det bra med deg?
Helt topp. Tilbake til tårnet ditt.
-Å nei! Ikke allerede! -Hva snakker du om?
Ambisjoner.
Det er den siste. Så blir jeg henne.
Hva foregår?
Jeg er lei for det, Morgan.
Alt er min skyld.
Jeg ønsket meg et eventyrliv, men alt gikk galt.
Eller helt riktig.
Nei. Vent!
Stakkaren vet ikke hva hun vil, men jeg vet det.
-Stemor, vær så snill, bare... -Hør på meg.
Ja, perfekte lille Morgan er ikke så perfekt nå, eller hva?
Du kan bare våge!
Jeg våger så mye jeg vil.
Slutt! Du skremmer meg.
Jeg vet det. Jeg skulle gjerne gjort det selv,
men hvem vet hva som skjer om jeg drar dit sånn?
Du må gå.
Ja!
Skaff hjelp før det er for sent.
-Du må gjøre det før midnatt. -Gjøre hva?
Redde oss.
Forbaskede jente!
Dere tre!
Dere er nok flinke med barn.
Min skjønne elskling må tas hånd om. Sørg for det.
Jeg føler meg hevet over alle andre levende vesener.
Hvorfor kjempet vi mot dette?
Enig.
Tenk at å være skurk kan føles så...frigjørende?
Nå må jeg bare finne ønskestaven.
Hva har vi her?
Du vet, stemødre er mye,
men vi er ikke mektige.
Derfor må vi gjennom de latterlige manipuleringene.
Vi har ingen egen makt.
Nå når Morgan er borte, er jeg ikke stemor lenger.
Tiden er moden til å innta en ny rolle i byen.
Jeg vil bli dronning!
Men byen har en dronning,
og hun virker å være nært knyttet til jobben.
Det fikser vi lett.
Malvina kan ikke motstå muligheten til å vise verden hvor slem hun er.
-Så hva gjør vi? -Vi gir henne den.
Så har jeg en liten jobb til deg, kjæledyret mitt.
Får jeg bli ond nå?
Ja da.
Lille speil i hennes hånd, hvem er den mest usikre kvinnen,
hvis behov for bekreftelse fra speilbildet sitt,
antyder at hun egentlig bare bør elske seg selv...
...i landet her?
Giselle. En glede, som alltid.
Ja, det tror jeg nok.
Jeg håpet å støte på deg, og se, jeg har visst det.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg vil gi deg muligheten til
å gi fra deg Monrolasia til meg, før det skjer noe ubehagelig.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Fordi denne byen er min.
Det vet vi begge.
Jeg må dessverre takke nei til ditt sjenerøse tilbud.
Etter en prat med rull-vennen din
er det åpenbart at Monrolasia er alt det var ment å være,
hvordan det enn kan ha skjedd.
Vel, jeg prøvde.
Men hvis du ikke godtar tilbudet,
er det bare én ting som kan skje.
Ja visst.
Dance-off!
Ser du hva jeg må utholde?
En av oss må dø.
Skal vi si ved midnatt?
Høres riktig ut.
Beklager at jeg ødelegger festen din
med denne "tilintetgjøre deg"-greia.
Å, Giselle.
Du er festlig.
Sinnsforvirret, men festlig.
Ikke tro at du forarger meg
Minner meg mer om en dis
Sa du noe? Du synes knapt
Du er som en liten fis
Prøv å spille smart, det hjelper ei
Det har ikke du fortjent
Ser ikke din ubetydelighet
På tide at det blir kjent
Du tror du er slem Men jeg er slemmere
Si meg så, ditt lille nurk Hva er bra med å være
En forhenværende skurk
Du er kun en snok Jeg er en hvesehuggorm
Jeg er så mye slemmere
Enn deg
Du ser vel at dette er tåpelig
To skurker i ett eventyr
Byen er for liten for oss begge
Forsvinn, før det blir for mye styr
Mine lakeier pakker dine ting
Jeg skal ikke briske meg
Jeg vil savne deg
-Akk -O ve
Men du må dra din vei
Du tror du er slem Men jeg er slemmere
Ingenting du har i ditt skap Kan måle seg med min ondskap
Jeg er smart og klok Du er en oppblåst dame
Ikke tro at du er slemmere Enn meg
Ingen har giddet å fortelle
Et eventyr om Maleficent og Cruella
Med skarpere kinnbein
Med hår høyere
Hopp i et kaninhull
Klatre opp en bønnestengel
Det er ikke au revoir
Men farvel
Noen burde stoppe henne
Jeg må tenke ut et knep
Dumpe et hus over henne?
Forgiftet eple, en for stor klisjé?
Kaste henne fra toppen av et tak
En forbannelse får henne til å gå
Jeg overtar byen med et brak
Alle jubler seg helt blå
Hun var ganske slem Men du er slemmere
Derfor må jeg sørge for at Hun lever lykkelig alle sine dager
Når jeg er alene som den største skurken
Vil alle i Monrolasia Være under min trelldom
De vil hylle meg som dronning
Ikke bare er jeg slemmere
Slemmere
Men fordømmende
Forbløffende
Den slemmeste av dem alle
Hva skjedde?
Brønnen!
Å, nei, nei, nei.
Hvorfor er jeg så spiss? Og øyebrynene mine er perfekte.
Og hva har jeg på meg?
Er dette Andalasia?
Det var ikke dette jeg så for meg.
-Morgan? -Nancy?
Hva gjør du her?
Jeg vet ikke.
Det skjedde noe rart.
Hadde det noe å gjøre med et stort hull i himmelen deres?
Hva søren er det?
I går kveld dukket det mystiske hullet opp,
og det trakk all magien vår til et annet sted.
Morgan, fortell hva som skjedde.
Giselle og jeg kranglet, og så...
Og så hva?
Jeg er ikke helt sikker.
Det siste jeg husker, er at Giselle oppførte seg slemt.
Hun sa noe om et ønske, og at jeg måtte fikse det.
Å, Edward, hun må ha brukt ønskestaven.
Hva kan hun ha ønsket som forårsaket alt dette?
Det forandret iallfall hele byen vår til et slags eventyrsted.
Som Andalasia.
Et ønske så stort at det forandrer en verden,
trenger ikke bare litt av magien vår, men alt sammen. Rubbel og bit.
Men alt her er jo lagd av magi.
Hvis alt forsvinner, hva vil skje med Andalasia?
Får vi ikke reversert dette,
vil alt som er andalesisk forsvinne for godt.
Jeg vil ikke at Andalasia skal forsvinne for godt.
-Jeg vet det. -Nei. Vi må kunne gjøre noe.
Giselle må huske hvem hun er. Da kan hun fikse alt dette.
Det vet jeg.
Huske? Edward!
Selvsagt!
Minnenes magi!
Giselles minnetre?
Er det ekte?
Ja, og det er den kraftigste magien som fins.
Hallo.
Hvem er dere?
Vi er hagefeer.
-Du bør snu deg. -Om ikke du vil bli kastet ned fra taket.
Virker som barnepikene har hatt litt av en dag.
Det har jeg også...kjære.
Vi trenger noe mer majestetisk enn dette.
Og vi trenger definitivt lakeier hvis vi skal få ting gjort.
Hvor sa du at Morgan var?
Hvem vet?
Synger vel for en mus eller noe sånt.
Hva så? Jeg er kveldens høydepunkt.
Stopp vognen!
Robert?
Morgan forsvinner aldri på denne måten. Noe må ha hendt.
Noe er galt. Jeg må finne henne.
Enda en fåfengt jakt.
Men lykke til!
Kjør!
Jeg visste det var et trehus, men det er et hus lagd av et tre.
Vi er veldig snåle.
Treet er der borte.
Der er treet!
Å nei.
Det er dødt.
Frykt ikke. Vi finner på noe lurt i siste liten som løser alle problemene.
Edward.
Det er sånn det funker her.
Det må være noe vi kan gjøre.
For en liten jente uten mor,
var det magisk å se prinsessen på plakaten.
Jeg visste at hun var ekte.
Alt var mye enklere før.
Jeg glemmer deg aldri.
Hva var det?
Du vekket blomsten til live.
Gjorde jeg?
Hvordan? Jeg er ikke magisk.
Men minnene er det.
De bor inni deg også,
sammen med magien deres.
Morgan, du er nøkkelen!
Derfor ba Giselle deg redde oss.
Hvis jeg tar med litt av treet tilbake,
vil magien i det få henne til å huske at hun er snill.
Så fikser hun dette.
Tiden er knapp.
Hva om det ikke funker?
Det gjør det, Morgan.
Du må bare huske alle de gode øyeblikkene,
for du er en del av dem.
Kjenn på dem, så gjør de resten.
Minner er magiske, Morgan
Er du en prinsesse?
Lite minneverdig eller ei
Øyeblikk som blikk og latter Som dere har delt
Kan gi et glimt av lys
I din mørkeste time
Minnene kan redde oss, Morgan
Legg dem sammen, og de viser deg
Kjærligheten du har gitt og den som du har fått
I kjærlighet er det makt
Kjærlighetens makt
Vi kan alltid bruke den om vi tør
Kjærlighetens makt
Minnene vi finner på hver tuft
Vi trenger dem
Som sol og lys og luft
Når det er magi vi trenger Da må vi dra hit
Finn den sangen i deg Som dine minner vet
La det vokse La det gløde
Edward.
Dra, du.
Noen må bli her og passe på verdenen vår.
Blomster vokser opp fra steiner
En solstråle gir oss en ishule
Så vi synger ut til hele verden synger med
Hva gir oss makt?
Kjærlighetens makt
Som å fly høyt på himmelen på magisk kosteskaft
Vi flyr med kjærlighet
Kjærlighetens makt
Husk dine minner
Som viser oss makten
i kjærligheten
Jeg tror jeg vet hva jeg må gjøre.
Hva er det?
Det er minnetreet mitt. Jeg kan få henne tilbake.
MONROLASIA-FESTIVALEN
Jeg går ut litt.
Greit, skatt. Vær tilbake innen midnatt.
Jeg burde vært på festen.
I stedet er jeg her og passer på deg, som passer på staven.
Alt fordi hun ikke stoler på deg.
Kanskje hun ikke stoler på deg.
Jeg ble ikke en padde.
Kanskje hun liker padder?
Uansett hvilket kryp hun gjør deg om til, er jeg hennes høyre hånd,
hvilket betyr at du skal gjøre de dumme tingene.
Og jeg skal se fantastisk ut på festivalen.
Ok, du kan gå.
Da sier jeg til Malvina at du forlot ønskestaven,
så får vi se hvem som ender opp som vortete padde.
Jeg kan aldri bli en vortete padde.
Sett deg i speilet i det siste? Et ærlig et?
Er det sånn det skal være?
Da får begge sitte barnevakt for staven.
Jeg antar det.
Et tips: Skaff dere et liv. Hun hater dere begge.
Se opp!
Hei, Rull! Stikk!
Se opp!
Ingen flere spørsmål? Ha det!
Slipp halen min!
Har dere ikke lært noe? Må være raskere enn det.
Han er så rask!
-Vi får ham ned. -Kom an!
Av sted!
Dere har vært supre, men jeg har et ball å rekke. Ses senere.
Ser jeg klar ut?
-Der er du. Noen problemer? -Nei, jeg er flink til å være ond.
Vel... Nå starter moroa.
Jeg er klar.
Håper jeg er pent nok kledd. Vent litt. Hva er dette?
Vent. Jeg er med henne.
Jeg skal av her.
Hallo? Herr Parykk?
Slipp meg ut herfra! Hei!
Hva skjer? Vent!
Du glemte meg!
Morgan, hvor har du vært? Er alt i orden?
-Egentlig ikke. Kan jeg få skyss? -Selvsagt.
Dra. Jeg er rett bak deg.
La meg se.
Jeg ønsker å bli dronning av Monrolasia.
Unna vei!
Vi må inn.
Du sitter visst på plassen min.
Deg igjen.
Jeg syns det er på tide at vi får en slutt på dette, en gang for alle.
Å, ja. Gjerne.
Dumme stol!
Hvorfor skjer dette alltid?
Er dette mors verk?
Nei, det er Andalasia som bryter seg gjennom.
Ok, ta et dypt åndedrag.
Jeg ønsker.
Vakter!
Tilintetgjør henne.
Jeg ønsker.
Det er bare sommerfugler! Idioter!
Deres Majestet!
Ruby vil si noe om ønskestaven.
Jaså?
Hei!
Det var hennes skyld. Hun bør bli en padde.
Og du slapp inn katten.
Dere to er de verste!
Apropos padder...
Jeg ønsker.
-Nancy! -Robert!
Har du sett Morgan?
-Hun er her. Alt er bra. -Takk og lov.
Folk løper som gale.
Ja, det er Giselle. Hun har blitt forhekset.
Hun må reddes så hun får stoppet dette.
Forhekset?
Kom!
Morgan!
Pappa!
Hvordan går det?
Jeg har lett overalt.
-Vi må komme oss inn. -Når ble datteren min så modig?
Vi må redde Giselle. På tide å være helter!
Trenger du hjelp?
-Slutt, mamma! -Giselle!
Morgans Minnetre
Ubrukelig søppel.
Nei!
Nei, Giselle!
For et koselig sted.
-Ja. -Dette er en date.
-Hun er veldig snill og søt. -Ja.
-Giselle! -Jeg er her, Morgan.
Vent på meg!
Mamma? Hvor skal du?
Jeg skal ingen steder.
Du vil alltid være prinsessen min.
Høyere, mamma!
Jøss, hva pokker foregår her?
Giselle?
Robert?
Min kjære Giselle.
Du kom tilbake til meg.
Jeg er så lei for det. Jeg vil ikke ha lakeier.
-Nancy. Hvor er Edward? -Han ble igjen for å beskytte Andalasia.
-Å nei. -Vi må skynde oss.
Magien forsvinner.
Det må stoppes, ellers dør alt som er andalesisk.
Det betyr at du...
-At du vil... -Nei.
Nei, jeg...
Jeg kan fikse det.
Stopp! Jeg ville ikke gjort det hvis jeg var deg.
Morgan.
Morgan!
-Hva gjør du, mor? -Slapp av, vennen.
Det er bare litt sovemiddel.
Det var egentlig til Giselle, men dette får duge.
Du må reversere det.
Det skal jeg.
Din hjelpsomme rull sa at på det siste slaget før midnatt,
blir ønsket ditt permanent. Og jeg liker denne verdenen.
Du skal slippe staven, la klokken slå,
og så er hun fri.
Men hvis jeg gjør det, dør Andalasia.
Og hvis du ikke gjør det, dør hun.
-Nei! -Stopp, onde heks!
Robert, er du ikke litt streng nå?
Vær så snill.
Dette er ikke deg.
Det er det nå.
Akkurat som du ønsket.
Nei!
Morgan?
-Jeg føler meg svak. -Giselle!
Hva skjer?
-Går det bra? -Jeg vet ikke.
Nei.
Er det ikke vidunderlig når to verdener kolliderer... i harmoni?
Når klokken slår tolv, kastes forbannelsen.
Nei.
Det skal ikke ende sånn.
Jeg blir med deg.
Robert?
Litt av noen helter.
-Hva gjør vi? -Unngå at den slår midnatt.
Det er som et ønske som går i oppfyllelse.
Hold meg.
Jeg er så lei for det.
Alt er min skyld.
Det må være noe vi kan gjøre.
-Jeg skulle ønske... -Nei.
Ta den delen av ønskestaven.
Tikk takk, tikk takk.
Tyson, sverdet ditt!
Vent!
Morgan?
Man kan ikke knekke magi.
Hør på meg.
Du må ønske deg noe nytt, Morgan.
Magien min er nesten borte.
Ifølge din klovn av en rull,
kan bare en ekte andalesier bruke den brukne kvisten.
Men bare prøv.
Hun har rett. Jeg kan ikke. Jeg er ikke en ekte datter av Andalasia.
Du eren ekte datter av Andalasia.
For du er datteren min, Morgan.
Jeg skal si deg hvordan jeg kan vite det
En verden vil jeg gi til deg
Som aldri sårer deg
Hvor du kan bli og le
Og hvert ønske, det blir oppfylt
For alltid glad i deg, Morgan
Er så stolt av hvordan du ter deg
Nei.
Jeg har sett mye magi i mitt liv
Men aldri noe så sterkt
Kjærlighetens makt
Min kjærlighet for deg...har makt
Og du vil ha den i deg
Når jeg går
Nei. Nei!
Kjærligheten blir der
Nei. Nei.
Til evig tid
Nei.
Når jeg...
Nei. Nei. Nei, nei, nei.
Hva skal jeg ønske?
Vær så snill. Ikke forlat meg.
Vær så snill.
Giselle?
Hva skal jeg ønske?
Tikk takk, tikk takk.
Vent.
Hvor er klokkeslagene? Hvorfor er det ikke midnatt?
Jeg ønsker at jeg var hjemme... med moren min.
Ja, søta.
Mamma?
Morgan.
Mamma! Du klarte det!
Jeg var så redd.
Jeg vet det. Men du reddet meg.
Du reddet oss alle.
God morgen.
Jeg drømte så mye rart i natt.
God morgen!
Husker han ingenting?
Bare den som utøver magien husker alt tydelig.
For alle andre er det som en drøm.
Gleder meg til du skal fortelle at han sang med en Garbage Pail
og beseiret en ond dronning.
Lykke til med det.
Jeg hadde mareritt om padder.
Jeg også.
Morn, Edgar.
-Giselle. Det vanlige? -Ja takk.
RESERVERT
Beklager forstyrrelsen.
Jeg ville bare si hei.
Jeg vil også be om unnskyldning for mange ting.
Jeg ville bare at Morgan skulle trives her,
og jeg ble visst litt overivrig.
Ok, kos dere med kaffen.
Vet du...
Jeg har en tendens til å bli overivrig selv iblant.
Nei.
Vi har ledige plasser i en av komiteene. Hvis du er interessert.
Jeg tror byen vår trenger en som deg.
Veldig gjerne.
-Å, vi klemmer! -Ok.
-Det er ikke din stol. -Nei, ok.
Jepp.
Så begynte en ny historie for Giselle og familien hennes i Monroeville.
Uten magi denne gangen.
Robert åpnet advokatkontor i byen og tok aldri toget igjen.
Sofia vokste opp.
-Og Morgan... -Hei, Morgan!
Jeg er straks tilbake.
Vel, hun var fremdeles tenåring.
-Slutt å se på meg. Det er ekkelt. -Ser ikke!
Beklager at jeg er sen!
Det var en flokk med nisser i skogen i dag.
De ga seg aldri.
Hele landsbyen måtte trå til.
Ble Edward igjen der?
Han er her, men han er midt i en kamp.
-Selvsagt. -Vekk med deg, ville beist!
Du er død!
Nei, du bare streifet meg.
Du streifet meg!
Jeg er ikke død.
Se, jeg halter knapt.
Småbøndene dine er ganske ville.
-Det er du òg, Robert... -Nei.
...som på storslått vis hjalp til å redde situasjonen med sverdet mitt.
Måtte dine eventyr med sverdet mitt fortsette, min gode mann.
Jeg har faktisk lagt sverdet på hylla, Edward.
Jeg har ikke bruk for det her.
Virkelig? Så tragisk. Kan jeg få det tilbake?
Selvsagt.
-Flott. -Skal vi spise?
Absolutt.
Men først har vi en spesiell gave.
Enhver rett du ønsker, dukker opp på denne tallerkenen.
Det er alt den gjør. Vi er ganske sikre på det.
-Kanskje du skal ønske deg noe. -Greit.
Jeg må forsvare min ære.
-Omkamp! -Jeg tar meg av det.
Jeg hjelper deg.
Jeg kommer også!
Tok deg!
Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg elsker deg.
Jeg kunne ikke ønsket meg noe mer.
Noen dager skinner, andre ikke
Men ingen av dem tas for gitt
For alt ifra gleder til motganger
Gir disse
Minnene
Og selv om virkelighetens liv
Mitt lykkelig alle dager ikke er
Hvert øyeblikk jeg er lykkelig
-Er enda mer -Enda mer
Enda mer
Eventyrlig
Slutt
EVENTYR I MONROEVILLE
Tekst: Espen Remseth Hovelsen