Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Itt Mancs Őrjárat. Küldetés teljesítve. Vétel.
Itt Bébi Cápa. Tökéletes. Megkezdem az ébresztési tervet.
Fogd be a füled!
Oké. Egyszerre, mint mindig! Vétel.
Három.
Kettő.
Egy.
Mi van? Mi ez?
Itt a világvége!
Javier, vidd le a lányokat a bunkerbe!
Milyen bunkerbe?
Hogyhogy milyen bunkerbe? A házunk bunkerébe!
De a háznak nincs is bunkere! Bunker nélküli házat vettünk!
Miért nem hallgatsz rám sose?
Így hogyan védjük meg magunkat?
Nem is támadtak meg, te marha. Ez csak Luna tűzijátéka.
-Biztos vagy benne? -Igen, biztos.
-Ne! -Tudtam!
-Megvagy! -Ne!
-Gyere csak! Valld be a bűneidet! -Nem!
A te ötleted volt vagy Lunáé?
-Kinek az ötlete volt? -Sose árulom el. Hűséges katona vagyok!
-Azt majd meglátjuk! -Ments meg, nővérem!
Megmentelek, nővérem! Igen!
-Te meg min nevetsz? -Az arcodon.
Láttad már a sajátodat?
Ezért szobafogságot kaptok!
Most meg hová mentek?
-Készüljetek, még elkésünk a suliból! -Hallgassatok az apátokra!
Luna! Kezdj öltözködni!
DUPLA CSAVAR
Lányok!
Siessetek! Ha megint elkéstek, Miss Paty be fog hívatni magához,
pedig tőle parázok.
Ne fussatok!
-Indulhatunk? -Igen.
Miért sírsz? Minden reggelünk így zajlik.
Elérzékenyülök, mikor elindultok.
Menj már, te seggfej! Mármint haver!
Indulj már, haver!
Óvatosan, Sol! Most tisztíttattam ki a kárpitot.
-Apu, gyakorolhatom a dalomat? -Persze, kicsim.
-De halkan, mert fáj a fejem! -Rendben, apu.
Jól van, megérkeztünk. Sziasztok!
Jók legyetek! Vigyázz az ülésre, kicsim!
-Egy, kettő! -Ne csapd be!
Javier!
-Hogy van? -Miss Pau! Jól.
Ennyire csúnya vagyok?
Nem, csak azért ijedtem meg, mert...
Nyugalom, Javier! Csak vicceltem.
Nagyon be van feszülve. Olyan merevek az izmai!
-Csak nem fáj? -De igen.
-Elég feszült. -Hát, igen.
Ráférne magára egy kis szórakozás.
Egy kis lazítás. Esetleg egy randi ma este.
Ezer örömmel megtenném, Miss Pau, de sajnos nem randizhatok magával.
Miért nem? Állandóan elhívom, de maga...
Persze, csak van egy szabály, amiről maga nem tud.
Miféle szabály?
Felipével megígértük a lányoknak, hogy 18 éves korukig nem randizunk.
-Csak viccel, ugye? -Nem.
Javier, még a tízéves diákjaim is értelmesebb szabályokat hoznak.
Maguk aztán szánalmasak.
Milyen szép!
-Hogy tetszik? -Lenyűgöző.
Tetszik, hogy ilyen sok időt és energiát fektetsz bele.
-Klassz, ugye? -De tudod, mit?
A legfontosabb dolog még így is hiányzik belőle.
És mi az?
Tegyétek le az ecsetet, drága művészek!
Szeretném elmondani,
hogy minden egyes ecsetvonásotok duzzad a szeretettől,
de úgy érzem,
hogy nem sikerül átlépnünk a kézzelfogható világ határait.
Pedig pont ezt a szeretetet akarom érezni,
hiszen a családjainkat festjük meg.
Akiket mindennél jobban szeretünk, akik elviselnek minket,
kibírnak minket, és mégis mellettünk állnak.
Azt akarom, hogy ezt fejezzétek ki minden egyes ecsetvonással.
Mint tudjátok,
egy baleset miatt árva lettem, és ezért nem lehet gyerekem se.
De ennek ellenére is jól tudom, hogy mit jelent a család.
Mutassátok meg nekem!
Látni akarom a szeretetet,
mutassátok meg az együttérzést, és hogy mit jelent egy családnak lenni!
Érezni akarom!
Érezni akarom a nevetést. Amikor egy anya gondoskodik rólatok.
A forró csokit.
A sok szeretetet, ami nekem nem jutott,
amit az élet elvett tőlem, de tudom, hogy megkaphatom.
Szenvedéllyel, szeretettel, teljes szívből.
Ezt akarom.
Da Vinci!
Jó reggelt!
Háromtól vár a papírmunka.
"Tudod, mi lesz?
"Egy hét múlva lesz a megismerkedésünk 11. évfordulója.
"A különleges alkalom apropóján
"szeretném, ha az egész családdal elutaznánk.
"Megérdemeljük, hogy megünnepeljük ezt a 11 évet.
"Kérlek, válassz egyet a két úti cél közül!
Szeretettel, Felipe."
Főnök!
Imádnivaló ez a Felipe, hogy így törődik veled.
Olyan cuki pár vagytok!
Bárcsak az én pasim is ilyen volna!
Már ezerszer elmondtam, hogy nem vagyunk egy pár!
A gyerekek miatt élünk együtt.
De egy ágyban alszotok. Amit én vettem nektek.
Igen, de csak mert Luna felgyújtotta a másikat.
Mindenki a saját oldalán alszik. Még párnák is vannak középen.
Javi, az ágyégetős baleset már két éve volt.
Egyébként is, minek jöttél, Fabián?
Jóvá kell hagyatni az új költségvetést, de a könyvelő nem ír vissza.
Írtam neki vagy tíz e-mailt, de semmi.
Akkor menj el hozzá! Egy köpésre van az irodája.
Félek tőle. Túl heves.
Egyszer megvert egy futárt, mert elfelejtette a salsa szószt.
Ő már csak ilyen.
Akkor majd én elintézem. Te meg intézd a többit!
A jogi osztálynak kell...
Ez meg mi? Miért nem dolgozol?
Szünetet tartok.
Ez neked szünet?
Ne parázz! Senki nem mer bejönni hozzám.
Nem ez a lényeg.
Akkor mi a lényeg?
Nem viselkedhetsz így.
Hogyan?
Hát hogy így heverészel.
Örülj, hogy még rajtam van a ruhám!
Tudod, hogy imádok pucérkodni.
Nem tarthatsz szünetet, amikor csak kedved szottyan!
Tartanod kell a határidőket, és követned kell a szabályokat!
-Mert... Nem lehet, mert... -Különben? Talán megbüntetsz, főnök?
-Igen, akár meg is... -Mondd csak!
Hogyan büntetnél meg?
Számos módon. Csökkenthetem a fizetésedet.
Felfüggeszthetlek. Akár...
Akár még... Majd kitalálom.
Van egy jó ötletem, hogyan büntess meg.
Nem! Nem ezért jöttem.
Kellenek a papírok. Ez egy munkahely!
Fogd be, és csókolj meg!
Ígértél nekem egy romantikus nyaralást,
de folyton lemondod a gyerekeid miatt. Magamra hagysz.
Nem szánnál rám legalább tíz percet?
Annyi belefér.
Köszönöm, hogy ilyen tehetségesek vagytok. Ez a színtiszta szeretet!
Imádom ezt!
-Annyira boldog vagyok! -Hoztam neked ajándékot, Cami.
Cukormentes?
És laktózmentes is, nehogy elrontsa a pocidat.
-Szia! -Sziasztok!
Szia!
Minden megvan benned, amit egy nő kívánhat.
-Akár a világegyetem. -Mondd csak!
-Köszi. -Tetszett a festményem?
-Imádtam. -Nem túl sok a sárga?
A rikító, harsány sárga? Dehogy. Az teszi különlegessé.
Tényleg? Remélem, ha majd megismered a családomat,
nem lesznek neked túl harsányak.
-Dehogy. Este nem jössz át vacsorázni? -Ma este?
Miért vágsz ilyen képet? Túl korai? Túl messzire mentem?
Szerintem ez a következő lépés.
Persze, ez az.
Csak nem tudtam, hogy máris meg akarod ismerni őket.
Nem csak megismerni akarom őket.
Szeretnék...
Szeretnék a családod részévé válni. Na, mit szólsz?
-Remek terv! -Igen, az!
Nagyszerű ötlet.
-Vacsi! -Várj!
Vacsi!
Halló?
Üdv! Az iskolából telefonálok.
Mi a baj?
-Máris megyek. -Valami baj van?
A lányaim verekedtek a suliban.
De ők nem verekedősek.
-Bunyó! -Vedd fel!
Bunyó!
És most mi lesz?
Tudja, Javier, az intézményünkben zéró tolerancia van az erőszakkal szemben.
Két hétre felfüggesztem a lányokat.
Két hétre? Olyan hosszú időre? De hát ez nem olyan nagy ügy.
Hogyan kezdődött ez az egész, kisasszony?
A tanteremben, Javier.
Épp végeztünk a biológiadolgozattal,
és mondtam a gyerekeknek, hogy két hét múlva lesz anyák napja.
És erre a gyerekeink elkezdték püfölni a srácot? Ennek semmi értelme.
A mi gyerekeink nem erőszakosak.
Igazából Luna az. Sol viszont nem.
Biztosan provokálták őket.
Épp erre akartam kilyukadni.
A fiú mondott valamit, de nem akartam telefonon mondani.
És mit mondott?
Azt, hogy örülhetnek, hogy nincs anyukájuk,
mert így semmit nem kell csinálniuk anyák napjára.
Szobafogság? Ezért?
Még szép.
De nem is mi kezdtük.
Nem számít, hogy ki kezdte.
A mi lányaink vagytok, és a mi lányaink nem verekedhetnek.
Na és te? Azt mondtad, mikor megismerkedtetek apuval, megütötted.
És erre ő kidobott téged.
Igaz.
Nem így történt.
Ráléptem valamire, és elestem.
És akkor még nagyon sportos és erős voltam.
Nem ez a lényeg. A lényeg az, hogy felnőttek módjára megbeszéltük.
Ti pedig gyerekek vagytok.
Szóval ha felnövünk,
-akkor majd mi is verekedhetünk? -Ez az!
-Akkor sem szabad! Nem értitek? -Lányok, apu arra akar kilyukadni,
hogy meg kell beszélnetek egymással.
-Pontosan. -De nem bunyóval.
Oké.
Menjetek a szobátokba! Beszélnem kell apuval.
Később megbeszéljük a büntit.
-Ne már! -De igen.
Nem ússzátok meg.
Mars a szobátokba, és ne nézzetek rám ilyen ártatlanul!
Gyerünk, nyomás a szobátokba!
-Irány a nővérszoba! -Oké!
Ne fussatok!
-Óvatosan! -Nem érdekli az őket.
Úgyis megelőzlek!
Látlak ám titeket!
Beszélnünk kell erről.
Miről?
A lányoknak kell egy anya.
Mi van? Csak egy iskolai bunyó volt. Nem nagy ügy.
Szerinted miért reagáltak így?
Mert nem bírták a beszólást.
Nem bírták? Megbántották őket!
Mert éreznek valamit legbelül. Tudom.
Erre nem is gondoltam.
Számítottunk rá, hogy ez egyszer be fog következni.
-Tennünk kell valamit. -De mit?
Hívjuk fel őt! Ő majd tudja, mit kell tenni.
Láttok engem?
Cata!
Hogy vagytok, drágáim?
Rosszul.
-Van egy kis gondunk. -Mi történt?
Találnunk kell egy anyát a lányoknak.
Azt se tudjuk, hol kezdjük.
Nincs erre valami app, vagy ilyesmi?
Mondjuk MamApp? Keressünk rá!
Miért akartok nekik anyát?
Mert látszik a lányokon, hogy rossz nekik nélküle.
Jaj, drágáim, ne! Ne tegyétek!
-Cata? -Ne... Csak...
Cata?
Nem hallunk, Cata.
A lányoknak...
-Cata! -Tudjátok, hogy...
-Catalina! -Megszakadt.
Ezt hogy értette? Hogy már tudjuk-e, kit akarunk anyának?
Én nem tudom.
És te?
Dehogy. Épp ezért kérdeztem.
Megismerkedtél valakivel, ugye?
Oké, pontosan mit is jelent megismerkedni valakivel?
Te átkozott, mocskos patkány! Tudtam! Tudtam, hogy nem fogod kibírni.
Tudtam, hogy amint teheted, összeállsz majd egy vénasszonnyal,
megcsalsz engem is, a gyerekeinket is, és megszeged az alkut!
Na és te?
Azt hitted, nem érzem azt az olcsó parfümöt?
Ne szagolgasd a ruháimat!
De hát én vasalok! Muszáj megszagolnom!
Azt akarom, hogy jó illata legyen.
Elárulnád, hogy ki ez az új barátnőcske?
Ajánlom, hogy ne valami magadfajta füves hippi legyen!
Ő nem hippi. Úgy hívják, hogy Camila de la Fuente.
És a művészetek professzora. Érzékszervi művészetekből van diplomája.
Imádja a természetet, az állatokat, szeret sportolni,
és ami a legfontosabb, nagyon szeretné megismerni a gyerekeket.
-És a tiéd? -Az én barátnőm Antonia Sánchez.
Ő a cégem pénzügyi osztályának vezetője.
Imádja az irodalmat, és nagyon egészségesen él.
És ő is meg akarja ismerni a lányokat. Folyton ezzel nyaggat.
Állandóan.
Akkor mindketten lehetnek tökéletes anyukák.
De nekünk nem kell két anya.
Akkor erre gondolt Cata.
Közülük kell kiválasztanunk az anyukát.
Mi jár a fejedben?
Eresszük össze őket, hogy kiderítsük, melyik a jobb anya?
Pontosan.
-Vicceltem, te marha! -Pedig ez remek ötlet.
Bedobjuk a ringbe a barátnőinket.
És az a győztes, aki hamarabb elnyeri a lányok szívét.
Te megőrültél?
Ha rájönnek, hogy versenyeztetjük őket,
kinyírnak minket, főleg az enyém.
Nem fognak rájönni.
Nem mondjuk el.
Tökéletes lesz.
Ez így nem helyes.
Ne rám vagy magadra gondolj, Javier!
Gondolj a lányokra!
Nem akarom, hogy azért szenvedjenek, mert nincs anyjuk.
Tennünk kell valamit!
Magam sem hiszem el, hogy ezt mondom, de...
És hol legyen a verseny?
-Minden rendben? -Azt hittem, ma már találkozom velük.
Sajnos megbetegedtek.
Ne aggódj! Hamarosan megismerheted őket. Pont erről akartam veled beszélni.
Mikor találkozunk?
Hamarosan.
Folyton ezt csinálod.
Fellelkesítesz, de aztán mégse találkozom velük.
"Hamarosan megismerheted őket, szívem." Aztán visszatáncolsz.
Szeretnék kérdezni valamit tőled, szívem.
Volna kedved...
Igen?
Elutazni a családommal?
-Ez komoly? -Igen.
-Persze. -Igen?
Persze, még szép.
Igen!
Óvatosan! A hátam!
Megtennéd,
hogy nem dobálsz? Beszéljük meg!
Soha többé nem beszélek veled, te hazug disznó!
Gyakorlatilag nem hazudtam.
Nyaralni megyünk, nem?
De nem családként akartam, hanem kettesben!
Mi bajod van? A lányok alig várják, hogy megismerjenek!
Meséltél nekik rólam?
Nem. Vagyis igen, egy kicsit.
Miért akarsz mindent tönkretenni?
Várj! Mit teszek tönkre ezzel?
Nem akarom megismerni a családodat. Főleg a lányaidat nem.
Már egy éve vagyunk együtt. Ez a következő lépés.
Javier, szuper, ahogy most vagyunk.
Semmi elköteleződés, se kötelékek, se család.
A szabályok egyértelműek voltak, és el is fogadtad. Erre mindent elrontasz!
Csak Javit ne! Drágaságom!
Javi! Azért egy perc múlva már működni fog, ugye?
Nem tudom. Szegény Javi!
Szegény kis drágám! Sajnálom. Túlreagáltam.
Ugyan, dehogy.
A lányaim a mindenem.
Kérlek, csak ismerkedj meg velük!
Tedd még értem és a kis Javiért!
Érted és a kis Javiért bármit.
-De egy feltétellel. -Amit csak akarsz.
Imádlak, de nem leszek az anyjuk.
-Nem leszel senki anyja. -De nem ám.
-Szóval hová megyünk? -Acapulcóba.
Jaj, drága!
Drágám! Javier.
Javi.
Lányok! Ne kérdezzetek illetlen dolgokat a vendégeinktől!
Miért nem hívjátok őket a barátnőiteknek?
Ezt meg honnan tudjátok?
Apu! Gyerekek vagyunk, nem hülyék.
Látnod kellett volna az arcotokat, amikor róluk beszéltetek!
Jól van. Semmi tűzijáték, semmi bomba.
-Oké zsoké? -Oké.
-Megígérem. -Én is.
Javier! El fogunk késni!
Jövök már! Csak vécére mentem.
Csak húsz kilométer, aztán oda mehetsz, ahová csak akarsz.
-Mi van? -Veled meg mi történt?
Mármint?
Hiába nevettek rajtam, a bőrrák nem játék.
Nagyon is veszélyes. Ne röhögjetek, mert titeket is utolér!
Mindenki útra kész?
Eressz el!
Menjünk!
-Apu, vécére kell mennem! -Na, mit mondtam?
Mit mondtam?
Sziasztok!
Azta! Akár egy hercegnő.
Segítek, drága. Egy pillanat.
Sziasztok! El sem tudjátok képzelni, mennyire vártam már, hogy találkozzunk.
Tudnotok kell, hogy mindenben számíthattok rám.
Nyugodtan kérhettek tőlem akármit.
Ha lőport és gyufát akarok, azt is veszel nekem?
-Luna! Ne akarj már mindent felgyújtani! -Oké, bocsi.
Akkor nyomás! Lesz még egy utas.
Kicsoda?
A barátnőm.
Taposs bele!
Hol van?
Apu! Az a barátnőd?
Igen. Adj neki egy kis időt! Különleges nő.
Csókolj meg!
Szia! Sol vagyok.
Szia, Sol!
Örülök, hogy megismerhetlek. Kérsz egy számot az útra?
Aha. Az a címe, hogy: "Ne zavarj! Aludnom kell."
Oké, köszi.
Nem találom.
Mert nem is létezik.
Megérkeztünk!
De menő ez a hotel, apu!
Ez marha jó!
Klassz, ugye? Csak óvatosan, lányok!
-Sose voltam még ilyen hotelben. -Megmondtam.
-Üdv! -Szép napot!
Üdvözlöm önöket a Resort Paraísóban, ahol a legédesebb a pihenés!
-Foglaltak szobát? -Felipe Dumas névre.
Tökéletes. Rendben. Három kétágyasat, ugye?
Velem alszol, ugye?
Bocsi, de úgy gondoltuk, az a legjobb, ha ti ketten lesztek egy szobában.
Ez komoly? Azt akarod, hogy vele osztozzak egy szobán?
-Pedig már nagyon zsongnak a méhecskéim. -Antonia!
Zsongnak a méhecskéi?
-Igen, zsongnak, amikor csinálják a mézet. -Ne!
Látni akarom a zsongó méhecskéket!
-Én is! -Várjatok, lányok!
Fedezzük fel a hotelt, amíg apuék
-elintézik a többit! -Jó ötlet.
Nem! Engem a méhecskék érdekelnek.
-Nézd, mit tettél! -Mi van?
Azt hittem, egész hétvégén kettesben leszünk.
De úgy tűnik, hogy mégse. Mázli, hogy hoztam játékokat.
Én is hoztam játékokat.
-Fejezd be, Antonia! -Oké, befogom, na!
Nem veletek van bajom, lányok.
Az zavar, hogy egy idegennel kell aludnom.
-Cserélhetjük az egyiket kettő egyágyasra? -Persze.
Nem baj, ha egyedül kell aludnod, szívem?
Persze, hogy nem. Jobb is egyedül. Nem szeretem a bűzt.
-Milyen bűz? -Szórakozni jöttünk, nem veszekedni.
A parton néha vannak kellemetlen szagok.
ÁLLJ A MIKROFON MÖGÉ, ÉS LEGYÉL TE AZ ÚJ SZTÁR!
Mi az? Mi a baj? Mi történt?
A Mikrofon itt tartja a meghallgatást!
Jelentkezhetek? Légyszí!
Jó, legyen! Jelentkezhetsz.
Ez az!
Csak egy kérdés. Mikor lesz a meghallgatás?
Három nap múlva, a parton.
Hallottad? Három nap múlva lesz.
Van három napom, hogy gyakoroljak rá!
Ez a beszéd!
Menjünk enni, és ismerkedjünk egy kicsit!
Remek ötlet!
Én megyek a medencéhez. Próbálom túlélni ezt a másnaposságot.
Én is!
-Nem. -Kérlek!
-Hadd menjünk az őrült nénivel! -Ezt hallottam.
-Jó, menjünk a medencéhez! -Ez az!
Majd meglátjátok. Ti csalók!
Művész vagyok, szívem.
Olyan megnyugtató!
-Hol a te barátnőd? -Nem tudom. Foglaltam neki helyet, de...
Ilyen nincs!
Ez meg mire készül?
Most meg mit akar?
-Öcsém! Én is akarok! -Én is!
Lányok!
Óvatosan, lányok!
-Lányok! -Szívem!
-Óvatosan! -Nem lesz baj. Tudnak úszni.
Egy, két, há'!
Lányok! Ez hasas volt!
Vigyázz, szívem!
Ússzatok ki, lányok!
-Lányok! -Lunának véres az arca.
Gyertek ide! Megmondtam, hogy baj lesz.
Gyertek csak!
Ugorhatok még egyszer, apu? Szabad?
Vérzik az orrod. Nyomás!
Semmi bajom, apu.
-Így, ni! -Ez fájt.
Még szép. Beütötted az arcodat. Előre megmondtam.
Tusoljatok le, aztán eszünk!
-Eszünk? Tényleg? -Igen, eszünk!
Nyugodjatok meg, kérlek!
-Megyünk enni! -Édesem!
Ha szeretnéd, besegíthetek.
Nem baj?
Persze, hogy nem. Imádom, hogy egész nap zsizsegnek!
Mihez is kezdenék nélküled?
Láttad?
Mit?
Antoniába egy csepp anyai ösztön se szorult.
Te meg miről beszélsz?
Hogy miről? Figyelj! Az anyák vad oroszlánok.
Ha veszélyben a kicsinyük, gondolkodás nélkül vízbe ugranak.
-És mi köze ehhez Antoniának? -Az, hogy ő a füle botját se mozdította.
Csak bámult.
De Camila, az anyaoroszlán, már készült ugrani.
Talán úgy látta, hogy nem komoly a helyzet.
-Nem is tudom. -Nézd csak!
Nézd! "Átjönnél a szobámba? Aggódom."
Antonia egy cukorfalat. Megmondtam, aranyapám!
Megmondtam.
Várj!
Most meg mit csinálsz? Nem láttam semmit.
Mi ez a kép? Itt készült, Acapulcóban?
Igen, mikor még apámnál volt a ház kulcsa.
Nem tudtam, hogy régen itt laktál.
Nem sokáig. Apámnak ki kellett adnia a házat.
Lefényképezhetem? Gyönyörű ez a kép.
Persze.
Készen állsz?
Mire is? Az istenért!
Drágám!
Édesem!
Amikor írtál,
azt hittem, a lányok miatt aggódsz.
Azért aggódom, mert már két hete nem foglalkoztál a méhecskéimmel.
Várj, drága!
-Mi van? Miért? -Miért nem...
Miért nem segítettél a lányoknak odalent a medencénél?
Mert nem kellett.
Persze, értelek, de várj! Rosszabb is lehetett volna.
De nem lett, Javier. Tudod, mi a te bajod?
Azt hiszed, hogy a lányaid bajba jutott hercegnők, pedig nem azok.
Ha túl sokat védelmezed őket, olyan kis csitrik lesznek, mint Camila.
Hadd sérüljenek meg! Ez is az élet része.
Igazad van.
Javier! Hagyjuk ezt ma!
Igazad van, drágám! Miért is ne? Rendben.
-Szia! -Mi a pálya?
Tényleg te vagy az?
-Én? Kicsoda? -Hogyhogy kicsoda?
Nem emlékszel rám?
Ismered ezt az újgazdag majmot?
Nem, sose láttam.
Ne játszd a hülyét! A bátyámra azért emlékszel, ugye?
Nem megmondta, hogy nem ismer?
Te meg ki a tököm vagy, te ribi?
-Kit ribancozol te? -Senkit!
Ha tovább szívózol a spanommal, feldugom a karod a seggedbe.
-Vetted az adást? -Igen, vettem.
Igen.
-Jól vagy? -Igen, köszönöm.
Narancslét kérek.
Elnézést!
-Hány dobozzal iszol egy nap? -Attól függ.
Ha melózom, akkor ötöt, ha meg nem, akkor kettőt-hármat.
Igyekszem napi öt alatt maradni. Vigyáznom kell az alakomra.
-Hát, erre legalább figyelsz. -Igen.
Rendelek még egyet. Nem kérsz?
Nem, köszi. Nem iszom semmit, amiben cukor van.
Cukorbeteg vagy?
Nem. Dehogy.
Csak nem szívesen eszem olyat, ami tönkreteheti a testemet.
Értem. Szomorú életed lehet.
Itt a kaja!
-Ez az! -Remek! Farkaséhes vagyok!
-Parancsoljon! -Köszönöm.
Éhen pusztulok.
Az a hercegnőnek lesz.
Köszönöm.
Várjatok!
Adjunk hálát!
Köszönjük!
Hoppá, nektek nem hoztak húst.
-Haver! Nekik lemaradt a hús! -Ne!
Hagyd csak! Mi nem eszünk húst. De azért köszi.
Nem eszünk semmilyen állatot.
Sajnálhatjátok. Idesüss!
Hogy vagytok?
Jól!
Hangosabban! Hogy vagytok?
-Jól! -Nagyszerű!
Jöhet egy kis karaoke?
Igen!
Akkor gyertek a színpadra, és hajrá!
Mehetek, apu?
Eszünk, kicsikém.
De apu! Két nap múlva lesz a meghallgatás. Csak két nap!
Egyébként meg Lady Gaga könyve szerint az a legjobb gyakorlás,
-ha közönség előtt énekelünk. -Várj, szívecském!
-Oké, de csak egy halk számot! -Köszi!
Otthon hagytam a füldugót, apu!
Én is.
Minek a füldugó?
Hogy bedugjam a fülemet.
Ekkora drámát! Nem lehet annyira rossz.
Hajrá, Sol!
Miért hagyod, hogy énekeljen?
-Nagyon gáz. -Hozzá lehet szokni.
Idővel kikapcsol a füled.
Nem annyira rossz.
Csak így fejezi ki magát.
Menjünk máshová!
Tartsd kordában a kölyködet, haver!
-Oké, elég lesz! -De még táncolni akarok.
Együnk desszertet! Ez az!
Kövessetek be az Instagramon! Solsita hivatalos oldala!
-Menjünk! -Szebbé teszem az életeteket!
Kövessetek be!
Fincsi.
-Uborkás. -Ez aztán az élet!
Isteni ez a fagyi.
Te milyet kértél?
-Pisztáciásat. Te? -Természetesen epreset.
Klassz, de ez annál is jobb.
-Muti! -Te kis tolvaj!
-Ez milyen? -Hadd kóstoljam meg!
Vaníliás.
Tanulj meg jól választani!
Megkóstolhatom?
Ne nyúld le a fagyimat!
-Szívem! -Mi az?
Az allergiád.
Ma bevettem a gyógyszert.
-Ehetek egy csokisat? -Nézd meg a pofidat, csajszi!
Úgy nézel ki, mint egy mutáns gömbhal.
Mutáns gömbhal?
Ne túlozz már! És ne bámuljatok úgy, mintha szörnyet látnátok.
Mi ez a felhajtás?
Mit művelsz? Kórházban vagyunk.
Ez egy gyógyító füstölő. Segít, hogy gyorsabban gyógyuljon.
Miről hadoválsz? Az orvos szerint semmi baja.
Csak egy kis alternatív gyógyászat.
Szerinted nem toljuk túl ezt az anyaválasztásos dolgot?
Meglehet.
A végén mondjuk el nekik az igazat!
Nem. Már túl késő.
Ha elmondjuk az igazat, egy életre meggyűlölnek minket.
Mi egyedül maradunk, a lányaink pedig anya nélkül.
Mit szólna ehhez Cristina?
Cristina!
Ő megértené.
Oké. Akkor folytassuk!
-Folytassuk! -Oké.
Fejezd be!
Állj már le!
Túléli a kis fruska?
Csak egy kis allergia. Elhozzuk, amint magához tér.
Bárcsak felvettem volna! Állati népszerű lenne a neten.
Antonia!
Mi van? Nem én találtam ki. Luna mondta.
Nem semmi ez a kislány.
Tudom. Kérlek, figyelj rá! Ne engedd gyúlékony dolgok közelébe!
Egyszer már kirúgtak emiatt egy hotelből.
Ne aggódj! Már alszanak.
Micsoda? Még csak este 10 óra van. Hogy csináltad?
Hat testvérem van. Szerinted hogyan tanultam éjszaka?
Tudok pár trükköt.
Köszönöm, hogy vigyázol rájuk. Tudom, hogy nem szereted a gyerekeket.
-Vagyis utálod őket. -Utálom őket.
De ezeket el tudom viselni. Már ha Sol nem énekel.
-Ne szekáld már, Antonia! -Pedig ez az igazság.
-Nem igaz. Vagyis néha az. -Nagyon gázul énekel.
-Üdv újra itthon, szívem. -Köszönöm.
Úgy rendeztem a szobát, ahogy szereted.
Köszi. És köszönöm, hogy elhoztál.
Kérsz még valamit?
Semmit, köszönöm.
Mindjárt lemegyek. Megpróbálom kicsinosítani magamat.
Szívem! A lányok? Hol vannak?
Antoniával napoznak.
-Csak rájuk nézek, és jövök is vissza. -Ne! Megyek és ott találkozunk.
-Biztos vagy benne? -Igen.
-Nehogy eless nekem! -Nem fogok.
Akkor szia!
Majd meglátjuk, ki a legjobb anya! Kezdődjék a háború!
Ez nagyon finom!
-Legközelebb ilyet kérj! -Nem.
Érdekel valakit a jetski?
-Engem! -Menjünk!
Menjünk!
Csak három felnőtt mehet. Bocs, drága!
Menjünk, drágám!
Menjetek csak! Én maradok.
-Menj már! -De miért?
-Tuti? -Igen.
Jól vagy?
Család!
Repülni fogunk!
Ne!
-Hajrá, apu! -Ne!
A nap miatt kell.
Várj!
Sajnálom, asszonyom! Majd küldök pozitív energiát!
-Jól eltaláltad a hölgyet. -Aha.
Sol! Nézd! Fagyi!
Gyorsan, mielőtt elkapkodják!
-Ne fussatok! -Ne egyetek túl sokat!
Nagyszerű nap volt ez.
-Köszönöm. -Látom, jól szórakoztatok.
-Kár, hogy engem nem hívtatok. -Dehogynem.
Camila el is kérte a számodat, és fel is hívott.
Igen, itt is van.
Hívtalak, mikor...
Jaj, de buta vagyok! Sajnálom. Egy másik Antoniát hívtam.
Igen, elég butuska vagy.
Holnap délutánra is tervezünk valamit. Családi kirándulást.
Gyere nyugodtan!
Nahát! Már a terv is megvan?
Nem, drágám. Nincs terv.
Vagyis van, de változhat, és nagyon örülnénk, ha eljönnél.
-És a lányok is... -Ne, hagyd csak!
Ne parázz! Beterveztem egy nagy pihenést. Szórakozni jöttem, nem bébiszitterkedni.
Megmondtam.
Nincs gáz.
Hogy vannak Acapulco legőrültebb turistái?
Jól!
Remek! Estére is őrizzék meg a jókedvet, mert ma este lesz
a Szombat esti láz!
Öltözzenek 70-es évekbeli szerelésbe,
aztán csapatjuk a... Oké?
De klassz! Izgatottan várom.
-Bocs, de énekelek egyet, mielőtt... -Ne!
Ne!
Holnap lesz a meghallgatás, Sol.
Tartalékold a hangodat, hogy majd jobban énekelj!
Jobb lesz, meglátod!
Oké.
Ha már szóba került, Antonia,
van kedved elkísérni a meghallgatásra?
Miért én?
Nem tudom.
Kedvellek.
Nagyon vicces vagy.
Persze, elkísérlek a holnapi meghallgatásra.
Jó ötlet.
Remélem, tudsz korán kelni.
Holnap reggel pontban 8-kor találkozunk a lobbiban.
Pontban 8-kor ott leszek a lobbiban.
Még ha álmosan is, de ott leszek.
-Finom ez a fagyi. -Nagyon.
Utánam!
Beugrom. Kapjatok el!
Egy!
Kettő! Három!
Jól vagyok.
Semmi bajom. Táncoljunk!
-Táncoljunk! -Jól vagyok.
-Nagyot estél. -Semmi bajom. Menj táncolni!
-Drágám! -Jól vagyok! Tényleg.
-Te meg mit keresel itt? -Semmit.
Csak azt akartam kérdezni, hogy nem akarsz-e bosszút állni.
Tűz van! Segítség!
Camila! Nyisd ki az ajtót! Szívem! Mi történt?
Tűz van!
Fussatok!
Várj!
Azt hittem, meghalunk!
Megégett a hajam.
Semmi baja. Majd visszanő.
-De nem fog! -Dehogynem.
Nem is látszik semmi.
Semmi baj. Nem látszik.
Megtarthatom?
Keressünk csigát! A nyálkájuk jót fog tenni.
Segíts te is, Sol!
Semmi baj, szívem.
Töltsön még egyet!
Nem tudom legyőzni.
Őt imádják, engem meg utálnak.
MIKROFON AZ ACAPULCÓI NAGY TEHETSÉGKUTATÓ
Ha azért jöttél, hogy megölj, legalább hadd vacsorázzak előtte!
Nem akarlak megölni.
Békülni jöttem.
Sajnálom a hajad. Poénnak indult, de elszabadultak a dolgok.
A hajad majd visszanő, és lehet új frizkód.
Nem számít. De ha már őszinték vagyunk,
szeretnék én is bocsánatot kérni.
Sajnálom, hogy kihagytalak az összes programból.
Tudod, miért? Úgy érzem, hogy fenyegetést jelentesz a számomra.
És nem akarom elbukni a versenyt.
Milyen versenyt?
Hogy?
Ne mondd, hogy Javier nem említette, miért is vagyunk itt!
Ezt most nem vágom. Mesélj!
Javier és Felipe azért hoztak ide minket, hogy kiderítsék,
melyikünk lenne jobb anya a lányaiknak!
Minek nézel te engem, valami béranyának?
Miért mondod ezt?
Tudom, miben mesterkedtek,
de nem versz át, hogy a kölykeid anyja legyek!
-El akartam mondani! Esküszöm! -És mikor? Amikor már suliba hordom őket?
Vagy amikor esti mesét olvasok nekik? Te utolsó, hazug disznó!
Sajnálom, drágám!
Csak azt akartam, hogy találkozzatok.
Az még rendben, de nem veszel rá, hogy az anyjuk legyek.
Fogd már fel, Javier! Én nem akarok anya lenni. Soha.
Várj, ez meg mit jelent?
Ennek semmi értelme.
Anyát keresel a lányoknak, de én ezt nem adhatom meg.
Szerintem szakítanunk kéne.
És ne aggódj, állom a szavam!
Elmegyek Sol meghallgatására, de aztán lépek.
Apu! Hol van Antonia?
Nem tudom, kicsim. Megígérte, hogy eljön.
Lehet, hogy elaludt?
-Nem. -Nem?
Nem lehet ennyire felelőtlen.
Nem veszi fel.
HÍVÁSLISTA
Kisasszony, felhívná a 812-es szobát?
Természetesen, uram.
Megígérte, hogy eljön.
-Tudom, édesem. -Szerintem senki nincs a szobában.
Sol!
Figyelj, kicsim!
Tudom, hogy én nem vagyok annyira szórakoztató és érdekes, mint Antonia,
de én soha nem hagynálak magadra.
Főleg nem egy ilyen nagy napon.
Ha szeretnéd, ma szívesen melletted leszek.
Tényleg? Nem baj?
Dehogy. Ha az anyukád lennék,
bárhol és bármikor melletted lennék. Állandóan.
-Na, ki fog ma énekelni? -Én.
Ez az!
-Menjünk! -Söpörjünk le mindenkit a színpadról!
Nem volt rá alkalmas.
És most következzen a 456-os énekes!
Nem megy. Be vagyok rezelve.
Rengeteget gyakoroltál. Menni fog.
Hol van már?
Hajrá, Sol!
-Adj bele... -Ezzel csak kizökkented. Ülj le!
Ezt a dalt anyának küldöm, aki már a Mennyben van.
Ezt neked énekelem, anya.
Bocsánat.
Ezt láttam!
TE VAGY A LEGJOBB, SOL
Mindjárt jövök.
-Mit csinálsz? -Tűzijátékot.
-Mutatós lesz. -Ne hagyd egyedül!
Akkor menj oda!
Gyere!
Nem hiszek neked.
Ilyen nincs!
Basszus!
Ne!
Már várunk rád, Antonia. Tudom, hogy haragszol,
de nem Sol tehet róla. És most nagyon izgul.
Ne!
Remélem, nem alszol el a kólám miatt. Ezt a hajamért kaptad. Hali!
Nagyon ügyes voltál!
Mindenki Sol nevét kiabálta, és neki tapsoltak.
Képzeljetek el egy teli stadiont, ahol mindenki ujjong!
Van is egy ötletem.
Ismerem a legjobb énektanárt. Megkérhetem, hogy tanítson téged.
Hozzá jár Mexikó összes énekese.
De jó!
Köszönöm.
Én leszek Sol menedzsere!
Hát itt vagy, te őrült ribanc!
Vigyázzatok!
Fejezzétek be!
Kicsim!
Sol!
Mi ütött beléd?
Sajnálom. Baleset volt. Tudod, hogy bírom Solt.
Igen? Ezért ültetted fel a nagy napján?
Az a ribanc altatót tett a kólámba!
Fejezd be, Antonia!
Igazad van.
Nem ugyanazt akarjuk. Látszik, hogy ez nem fog működni.
-De... -Jobb, ha elmész.
-De azt mondom... -Hallgass!
Menj el!
-Semmi baj. -Jól vagy?
Minden rendben?
Tudhattam volna, hogy ez lesz.
Sose lehet tudni, hogyan fog végződni.
Csak azt tetted, amit abban a pillanatban helyesnek gondoltál.
Például
én se gondoltam volna, hogy veled alapítok családot.
Tudod, mit?
Örültem, hogy így alakult.
Én is imádom a családunkat.
-Tényleg? -Igen, de ne bőgj ezen!
De annyira meghatódtam!
Tessék!
De hát ez Cristina gyűrűje. Nem fogadhatom el.
Igen, ez Cristina gyűrűje, és azt akarom, hogy add oda Camilának!
Egyértelmű, hogy ő a legjobb anya a lányainknak.
Meg kell beszélnem a lányokkal.
-Meg kell kérdeznem... -Én már megkérdeztem.
Benne vannak, hogy elvedd Camilát. Áldásukat adják rátok.
Ne bőgj már!
-Majd megnyugszom. -Tudom.
-Nyugi! -Össze kell szednem magamat,
és az esküvőre kell tartogatnom az energiámat.
Pontosan.
Egy esküvő, egy ház. De azért még együtt alszunk majd, ugye?
Nem mindig, és ez fura lesz.
-Akkor csak néha? -Vennünk kell egy új ágyat.
Köszönöm.
Égeti a talpamat.
Camila!
Szeretnél a családomhoz tartozni, és hozzám jönni feleségül?
Lennél a lányaim anyja?
Igen!
Igent mondott, lányok! Igent mondott!
Igent mondtam!
Ez cukormentes.
Attól még csoki. Edd meg!
Oké.
Ez meg mi?
Az van ráírva, hogy: "Zolpidem".
Tedd el!
Futás!
Lányok!
Túl messzire mentetek! Fejezzétek be!
Gyertek ide!
Befejezni! Álljatok le! Azonnal!
Honnan szereztétek ezt a sok marhaságot?
Ez meg mi?
-Camila táskájában volt. -Fogd be!
Ez is Camila táskájában volt?
Igen, apu. Sajnálom.
Nem azt mondta Antonia, hogy Camila nyugtatózta be?
De igen.
Azt mondta, hogy Camila altatót tett a kólájába.
És ezért aludt el.
Ez is az ő táskájában volt?
Akkor ki vette a kólát?
Camila.
Na várjunk!
Attól, hogy Camila vette a kólát, nem biztos, hogy meg is tette.
Talán magának vette. Én is folyton kólázni akarok.
Akár az is lehetne, csakhogy Camila nem fogyaszt semmit, amiben cukor van.
Ez igaz!
Szóval Camila begyógyszerezte Antoniát, hogy lemaradjon Sol meghallgatásáról?
Mondtam, hogy nem lehet bízni abban, aki nem eszik cukrot.
Átkozott kamugép!
Luna! Nem szabad bántani a cukorbetegeket!
Sajnálom, apu.
Akkor most mi legyen? Nyakunkon az esküvő.
El kell mondanunk az apukátoknak.
-Futás! -A táskám!
Ez valami vicc?
Már miért viccelnénk, apu?
A barátnőd gyógyszerezte be Antoniát.
Camila egy földre szállt angyal. Mégis miért tenne ilyet?
Kapj már a fejedhez! Be akart vágódni a lányoknál.
Tudom, hogy félsz attól, ami ránk vár. Én is félek.
Nem könnyű, ha új ember érkezik a családba,
de adjatok neki egy esélyt!
Nem ettől félek, Felipe.
Hanem hogy egy hazug ember lép az életünkbe. A lányaink életébe.
Senki nem lép senkinek az életébe.
Csak van egy ember, aki nagyon szeretne a családunkhoz tartozni.
-Apu, kérlek! -Elég!
Elég lesz.
Ne játsszatok nyomozósdit!
Nekem most készülnöm kell. Találkozunk két óra múlva.
-De... -Elég!
-Fel tudod gyújtani az esküvőt? -Persze.
Mi van? Megőrültetek? Ez egy borzalmas ötlet.
-Amúgy tényleg? -Még szép!
Nem! Ez nem helyes!
Kell egy terv.
Antonia tudná, hogy mit tegyünk.
Bárcsak itt lenne!
Már biztos visszament Mexikóvárosba.
Még nincs ott. A portása nem szólt, hogy hazaért volna.
Akkor hol lehet?
Most mi van?
Lányok, ha apu fut, akkor ti is fussatok! Futás!
Szerinted a barátnőd tényleg itt van, ebben a koszfészekben?
-Van egy ilyen érzésem. -Akkor nyomás!
Én is megyek.
Lányok, ezt egyedül kell megtennem.
De segíteni akarunk, apu.
Tudom, de ez ilyen felnőttes dolog.
Egyedül kell megtennem.
Bízzatok bennem, oké?
Akkor siess! Nincs sok időnk.
Oké, indulok.
-Fuss! -Mondtam, hogy megyek.
Kitől örökölted ezt az idegbajt?
Nyugodj meg!
Anto!
Menj!
A francba, Javier!
Jól vagy?
Jól vagyok. Nem vagyok jól, de megleszek.
-Honnan tudtad, hogy itt vagyok? -Nem tudtam.
Csak egy megérzés.
Meséltél erről a helyről.
És eljöttem érted.
Én tényleg figyelek rád.
Csak ha olyan kedved van.
Előfordul.
Hibáztam. Sajnálom. Igazad volt. Camila hazudik.
Le kell állítanunk az esküvőt, mielőtt Felipe tönkreteszi az életét.
Nem, Javier. Együtt nem fog menni. Neked kell megtenned.
Nem tudok bízni benned azok után, hogy elhajtottál.
Figyelj rám, Antonia!
Antonia! Hibáztam.
Megértem, ha többé látni se akarsz.
De kérlek, próbálj megérteni!
Féltem.
Féltem, hogy a lányaim boldogtalanok lesznek egy normális család nélkül.
Anya nélkül.
Azt tettük, amit helyesnek éreztünk.
Ahogy az apád is.
Amit tett, azt érted tette.
Amikor kiadta ezt a házat.
Hibát követtem el, de...
Sajnálom.
Köszönöm, Javier.
Anyát keresel a lányaidnak.
És ez csodálatos.
De én nem tudok az lenni.
A legjobb, ha elmész.
Sajnálom.
Apa! Hol van Antonia?
Nem jön.
Most mi legyen?
Nem tudom.
Anto!
Csak egyszer mondom el, Javier.
Soha többé ne verj át, és ne fordíts hátat nekem!
Egy csapat vagyunk, és szeretném, ha sokáig egy csapat lennénk.
A szavamat adom.
Hiszed vagy sem, de miattad vagyok a legboldogabb ember a világon.
Csókot!
Szeretlek, te marha!
Jól van, elég az érzelgősségből!
Na, mizu? Mi a gáz?
Mondom a tutit.
Camila gyógyszerezett be téged, és apu nem hisz nekünk.
-Mit csináljunk? -Szereznünk kellene
még több bizonyítékot, hogy apu ne vegye el Camilát pár óra múlva.
Van ötleted?
Igen. Menjünk vissza a hotelbe!
Oké.
De gyorsan!
Azt mondod, gyorsan?
Vigyázz, apu!
-Előre nézz! -Óvatosan már!
Miért pont most mennek át?
-Itt jövök ezerrel! -Vigyázz!
Haver! Egy újgazdag majmot keresünk. Egy kigombolt inges, mellszőrös seggfejet.
Itt az összes hapsi ilyen, kisasszony. Nem tudná pontosítani?
Úgy beszél, mintha krumpli lenne a szájában.
Igen, őt láttam. Amott van a cimboráival.
-Kösz, pajtás! -Köszi!
Neked meg mi bajod?
Ez nem az a majom.
-Akkor melyik az? -Mind egyformák.
-Csajszi! Már megint te? -Az lesz az.
-Ő az? -Igen, ő az.
Uzsgyi!
-Megvagy! -Oké.
Nem nyúltam a barátnődhöz. Ne ölj meg!
Pofa be! Válaszokat akarok.
-Oké. -Honnan ismered Camilát?
-Mit tett veletek? Mondj el mindent! -Beszélj!
Azért gyűltünk itt össze ezen a csodálatos napon,
és ezen a csodálatos helyen, hogy megünnepeljük...
Tiltakozom!
Mit művelsz?
Még nem tartunk ott. Miért most nyögtem be?
Nem hagyom, hogy a barátom elkövesse élete legnagyobb hibáját.
Még mindig ezen rágódsz? Camila egy rendes nő.
-Ő lesz a lányaink anyja. -Hallgass meg!
Csak azért van veled, mert van családod.
Ez a nő a család megszállottja.
Ez meg miről beszél?
Ha nekem nem is hiszel, hallgasd meg ezt az újgazdag divatmajmot!
Gyere már, te tökfej!
-Szedd a lábad! -Üdv!
Legalább ezt a majmot hallgasd meg!
-Mi a neved? -Javi.
Szóval ő az a divatmajom. Mesélj neki a bátyádról!
Bocs, hogy elrontom a nagy napodat, tesó, de az a csaj tönkretette a bátyám életét.
Miatta lett a bátyámnak stressz...
-PTSD-je. -Az, PTSD-je.
Én ezt nem értem. Mit tett Camila?
Rávette a bátyámat, hogy fogadjanak örökbe.
És mi azzal a baj? Az egy csodás dolog.
-Az, hogy tíz gyereket akart. -Tízet!
Megszállottan akart egy saját családot,
hogy megadhassa azt a szeretetet, amit ő gyerekként nem kapott meg.
A nászút után, ami őrületes volt, meglátogatta Mexikó összes árvaházát,
hogy megtalálja a tíz szerencsés gyereket.
Mire a bátyám visszaért, Camila fel is vett hat bejárónőt,
pedig nekem is van öt.
Camila építtetett pluszban tíz bazi nagy szobát a házhoz,
és még egy ötsoros buszt is vett a családi kirándulásokra.
De a bátyám nem bírta.
Mindig is akart családot, de ez túl sok volt neki.
Tesó, ez a csaj csak a családod miatt akar hozzád menni.
Légy vele óvatos, haver! Kattos a csaj.
Köszi.
Ez igaz?
A lányaim miatt akarsz hozzám jönni?
-Vagy azért, mert szeretsz engem? -Mindkettő.
Először csak a csodás családod miatt, de aztán beléd szerettem.
Ezt nem tudom elhinni.
Figyelj!
Mindent azért tettem, hogy megmentsem a családunkat.
És igen, talán túlzásba estem a tíz gyerekkel,
de ígérem, hogy nem fog megismétlődni.
A szavamat adom.
Szeretem Solt és Lunát. Nincs szükségem más gyerekre.
-Kérlek, ne tedd tönkre a családunkat! -Mondd csak!
Te nyugtatóztad be Antoniát, hogy ne tudjon felkelni?
-Igen. A saját gyógyszeremmel. -Értem.
Jól van.
Jaj, ne!
Hazudtál nekem.
Nem lehetek veled.
-Ne tedd ezt velem! -Sajnálom.
Ne! Kérlek, ne tedd ezt velem!
-Én vagyok nekik a legjobb anya. -Nyugodj meg!
Én vagyok a legjobb anya!
Enyém a gyűrű!
-Ne! -Nem! Az Cristina gyűrűje!
Ne!
Luna!
Segítsen valaki!
Nővérkém!
Maradj itt, Sol!
-Segítek nekik. -Oké.
-Emeljük fel! -Egy, két, há'!
A tigris erejével! Gyerünk!
Miért nem jön ki a nővérem?
-Segíts! -Siess!
-Miért nem jön ki a nővérem? -Luna!
Luna!
Lélegezz, Luna!
Óvatosan!
Fuldoklom!
Valaki csináljon valamit!
-Luna! -Nővérkém!
Valaki lélegeztesse!
Tudom, mit kell tennünk.
Mit?
-Én tudom. -Hívjunk orvost!
Csakratisztítás kell neki.
-Most komolyan? -Miket zagyválsz?
-Luna! -Egy csakratisztítás.
Egy, kettő, csakratisztítás!
Várjatok!
Kitaláljátok, mi van nálam? Készen álltok? Egy, két, há'!
Komolyan?
Csikizzük meg!
A csakráit!
Lányok, apuval szeretnénk bocsánatot kérni tőletek.
De miért?
Mert nem mondtunk el mindent.
A nyaralás nem az évforduló miatt volt, hanem azért,
hogy találjunk nektek egy anyát.
De miért?
Az iskolai bunyó miatt
úgy gondoltuk, hogy anyai energiára van szükségetek.
Amit mi nem tudunk megadni nektek.
De apu, nekünk vannak a legjobb anyáink.
Ti ketten. Ilyen apák mellett nincs szükségünk anyára.
Akkor miért verekedtetek?
Mert már unjuk, hogy a suliban senki nem fogja fel,
hogy ti egyszerre vagytok az anyáink és az apáink.
-Nekem most kell egy ölelés. -Nekem is.
Gyere!
Akar még valaki egy ölelést? Muszáj még valakit megölelnünk.
Ez az!
Apu! El kell mondanom egy titkot.
Biztos vagy benne?
-Igen. -Tudjátok, mit?
Nekem is van egy titkom.
Ti őrültek vagytok!
-Őrültek vagyunk? -Naná!
Pusznádó!
Tessék! Ez Sol száma. Megkért, hogy adjam oda.
Miért? Ezt nem értem.
Hogy beszéljetek az énektanárról.
És hogy elvidd hozzá.
Azok után, amiket tettem, azt akarod, hogy elvigyem?
Megígérted, nem?
Ha a család tagja akarsz lenni,
be kell tartanod, amit ígértél.
Szeretnéd, hogy családtag legyek?
Nem tudom.
De Sol eszembe juttatta, hogy eleinte Javier se akarta, hogy családtag legyek.
És most nézz meg minket!
Mindenki megérdemel egy második esélyt.
Felipe, azok ellenére, amiket tettem,
én tényleg szeretlek.
Rendben. Akkor majd lépésről lépésre haladunk.
Lehetünk barátok, aztán majd meglátjuk.
Idővel.
Köszönöm.
Köszönöm, hogy anyaoroszlánná váltál, és megmentetted Lunát.
Kérsz egy fagyit?
Kérhetek laktózmenteset?
Egy vegán fagyit?
Laktózmenteset.
-Mehetünk? -Igen.
BOLDOG ANYÁK NAPJÁT!
Elnézést! Ezt itt nem szabad. Erre vannak a szemetesek.
-Ki? -Hogy érti, hogy: "Ki?"
Ki kérdezett?
Kotnyeleskedő.
Jól vagy?
Várj!
Jól vagy?
Nem úgy hangzik.
-Ramatyul nézel ki. -Hányingerem van.
Hányingerem van, és borzalmasan érzem magam.
Csak nem terhes vagy?
Dehogy, esélytelen.
Az orvosom szerint kizárt.
A testem még nem áll rá készen.
Az orvosok is tévedhetnek.
A szüleimnek azt mondták, hogy fiú leszek, és nézz rám!
A feliratot fordította: Vécsey Ádám
Kreatívfelelős Hegyi Júlia