Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫מזלי הרע לא התחיל בקבר מצרי.‬
‫וגם לא במקדש של בני המאיה.‬
‫אלא במסיבת יום הולדת לילדה.‬
‫כמו תמיד, הכול התחיל עם לוסי.‬
‫אחותי.‬
‫שרק הייתה צריכה לחייך‬ ‫וקיבלה כל מה שהיא רצתה.‬
‫העוגה של לוסי!‬
‫אבל כדי לפצות על מה שהגנטיקה גזלה ממני,‬
‫הייתה לי סוג של תוכנית שטנית.‬
‫מה תהיה המשאלה של לוסי?‬
‫לא!‬
‫גנבתי את המשאלה שלך.‬
‫אז אני אגנוב את כל המשאלות שלך לנצח.‬
‫ומאותו יום והלאה הכול השתנה.‬
‫הכול.‬
‫היי, לוסי.‬ ‫-היי, שרה.‬
‫זאת אחותה?‬ ‫-נראה לי.‬
‫היא הייתה כזאת מעצבנת,‬ ‫והתחננתי להורים שלי להחליף בית ספר.‬
‫ביי, לוסי.‬
‫ביי, קארמה רעה.‬
‫שלום, ארון.‬
‫והכול היה מושלם.‬
‫דרך אגב,‬
‫יש לי הפתעה.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬ ‫-עשית את זה בעצמך?‬
‫כן.‬
‫סוף כל סוף, הקללה של לוסי הסתיימה.‬
‫שרה, את ה...‬
‫האהבה שמתדפקת על דלתי.‬
‫את החברה הכי טובה שלי.‬
‫או שלא.‬
‫רצף המזל הרע שלי טרם הסתיים.‬
‫"אתם צריכים ללכת עד הסוף!‬
‫עד הסוף!‬
‫אתם צריכים ללכת עד הסוף!‬
‫עד הסוף!‬
‫אתם צריכים ללכת עד הסוף!"‬
‫תעני, אני בטוח שזה...‬
‫זאת אחותי.‬
‫הם עברו למונטריי ולא ראיתי אותו יותר.‬
‫- ארון סטאר‬ ‫עוקבים -‬
‫ארון, אהבתי האמיתית הראשונה.‬
‫"אני אלעס אותך, ילדה"‬
‫הוא הוציא להיט ראשון‬ ‫והגיע לראש מצעדי מכירות התקליטים.‬
‫הוא הפך לסופר מפורסם ונסע בכל העולם.‬
‫- מועמד לאמן השנה -‬
‫"את המסטיק שלי‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי"‬
‫שרה? היי!‬ ‫-הלו?‬
‫וגם לוסי התפרסמה.‬
‫- לוסי אסקריבנו‬ ‫תגלית האופנה -‬
‫יופייה כבש את מסלולי הדוגמנות‬
‫והיום היא הדוגמנית המועדפת‬ ‫על כמה מותגים גדולים.‬
‫שניהם סופר מפורסמים ואני...‬
‫הנה אני כאן.‬
‫במרידה.‬
‫עם חנות נהדרת שמכניסה...‬
‫אלף וחמש מאות פזו.‬
‫בכסף נוכל לקנות עוד חולצות ‬ ‫ולהדפיס עוד "בומבס".‬
‫תראי.‬
‫זה בומבה.‬
‫פצצה?‬
‫לא, לא בומבה שמתפוצצת...‬
‫ומה עם מותג האופנה שלך?‬ ‫-סאקני. זאת פנטזיה.‬
‫את התפשרת, סריטה.‬
‫התפשרתי? למה, סאקני?‬
‫יש לי חיים יציבים,‬
‫חיים שלווים...‬
‫בבית מתפורר.‬ ‫-כדי להיפטר מהקארמה הרעה.‬
‫שרה?‬
‫שרה!‬
‫תפתחי! זאת לוסי!‬
‫אחותי!‬
‫- סרט של NETFLIX -‬
‫אחותי. האחות המושלמת. תמיד מפריעה.‬
‫הנה זה.‬
‫זה אקוומרין הימלאי.‬
‫זה למזל טוב.‬
‫המזל שגנבת ממני בלי בושה?‬
‫ממש מתחשב מצידך, תודה.‬
‫שרי, אני צריכה עדכון. אני רוצה לדעת הכול.‬
‫איך הולך עם גילברטו? איך הבוטיק?‬
‫רוברטו.‬
‫שלום!‬
‫אני אפתח.‬ ‫-שלום, בנות שלי!‬
‫אמא ואבא הגיעו!‬ ‫-זה מהמם, אמא.‬
‫עם החום כאן, זה יהיה ממש יפה.‬
‫היי, סריטה.‬
‫עשית משהו עם הבית של סבתא שלך?‬
‫הכול מתפרק כאן. אמרת שתשפצי אותו.‬
‫בסדר. אתם שניכם לא רציתם להיפרד?‬
‫אני מתחתנת.‬
‫את מתחתנת?‬
‫אתם נפרדים?‬
‫לא.‬ ‫-לאמא שלך יש מאהב.‬
‫היא רוצה יחסים פתוחים.‬ ‫-מה זה אומר "פתוחים"?‬
‫אין לי מאהב.‬
‫זה הרעיון של מאהב.‬
‫זה סטוץ מהאינטרנט.‬ ‫תחשבו על מחלות המין שאפשר לחטוף.‬
‫בסדר, את בהיריון?‬
‫לא. אני מאוהבת.‬ ‫-היא עומדת לפגוש אותו במרידה.‬
‫הוא ילבש חולצה ירוקה.‬
‫תראו. למה...‬
‫היי, לוסיה. עם מי את מתחתנת?‬ ‫עם אישה או עם גבר?‬
‫אמא, אל...‬
‫למה שלא תיתני לאחותך הגדולה להתחתן קודם?‬
‫מספיק!‬
‫למה שלא אראה לכם את החדרים שלכם‬ ‫ונדבר על כל זה מחר?‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫אני לא רוצה להתגרש.‬
‫היי, שרי.‬ ‫תודה שהשאלת לי את החדר שלך.‬
‫עם החדשות על אמא ואבא ועם היעפת,‬ ‫אני זקוקה למנוחה.‬
‫את צריכה עוד סדינים?‬
‫לא, מותק. מה פתאום סדינים?‬ ‫אני ישנה עירומה כאן. החום הזה הורג אותי.‬
‫אני מתחתנת!‬
‫ממש מגניב.‬
‫עכשיו אתה?‬
‫מה אתה עושה, אבא?‬
‫אמא שלך.‬
‫היא לא רוצה שאישן איתה.‬
‫ברצינות?‬
‫את רצינית, אמא?‬
‫סילקת את אבא מהחדר? זה על הפנים, אמא.‬
‫זה בגלל שאבא שלך כועס.‬
‫עם כל עניין היחסים הפתוחים, הוא בלתי נסבל.‬
‫בחייכם, אתם צריכים להתגבר על זה.‬
‫הבת שלכם מתחתנת.‬ ‫-כן.‬
‫זה יותר חשוב.‬
‫כן. ועם היופי והקסם שלה, הגיע הזמן.‬ ‫אפילו שאחרות כבר היו צריכות להתחתן מזמן.‬
‫לילה טוב, אמא. חלומות פז.‬ ‫-חלומות פז, אהובתי. תודה.‬
‫אתה שומע אותי?‬ ‫-תמסרי לה מזל טוב.‬
‫מה?‬
‫הקליטה חרא.‬
‫אבל אתה שומע אותי, אהובי?‬
‫כן, באופן מושלם. אני רק אמרתי ש...‬
‫ש...‬
‫...ההורים שלך.‬
‫ההורים שלי?‬
‫כן.‬
‫טוב...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫שבאופן טבעי, עם הקסם והיופי שלה,‬
‫כבר הגיע הזמן ובלה, בלה...‬
‫ממש עלוב.‬
‫מה אמרת?‬
‫מה...?‬
‫תזדרזו!‬
‫הוא יגיע בקרוב.‬
‫היי.‬
‫את אחותה של לוסי?‬
‫אני הארוס שלה.‬
‫מה שלומך?‬
‫ארון?‬ ‫-שרה?‬
‫שרה!‬
‫זאת באמת את?‬
‫באמת?‬
‫סריטה!‬
‫שרה!‬ ‫-אני לא מאמינה.‬
‫זה אמיתי?‬
‫ש... שאתה... באמת...‬
‫אתה באמת...‬
‫הארוס שלי!‬
‫בייבי שלי!‬
‫בייבי!‬
‫אני כל כך שמחה שאתה כאן!‬
‫הקללה אמיתית. היא תקבל כל מה שאני רוצה.‬
‫זה רגע חשוב מאוד בשבילי.‬
‫באמת. אין לך מושג...‬
‫היי, שרי. תודה.‬
‫שרי. ארון.‬
‫ארון, שרי.‬ ‫-את לא תאמיני.‬
‫אני רוצה שתהיו חברים הכי טובים.‬
‫כבר היינו פעם חברים הכי טובים!‬
‫מה?‬ ‫-"שרי, סרדין!"‬
‫מה?‬
‫בואי, סריטה.‬ ‫-אתם מכירים?‬
‫זאת בדיחה?‬
‫בוקר טוב!‬
‫גנרל.‬ ‫-באמת?‬
‫את זוכרת אותי?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫זה לא החבר הכי טוב שלך מ...‬ ‫-כן!‬
‫מהתיכון!‬
‫כן!‬ ‫-את צודקת.‬
‫לא היית הילד המעפן הזה?‬
‫כן, אבל עכשיו אני תותח!‬
‫תישאר לארוחת בוקר?‬
‫בשביל זה באתי.‬
‫למה שלא תלכי להתרחץ ותסדרי את השיער?‬
‫מה תשתו?‬
‫אני אכין מימוזה.‬
‫כמובן.‬ ‫-זה מה שאני שותה בארוחת בוקר.‬
‫"שרי, סרדין!‬
‫שרי, סרדין!"‬
‫את לא אוכלת, שרה?‬
‫שרה!‬
‫אני בסדר.‬ ‫-את בסדר?‬
‫זה מה שקורה כשאת לא מטפלת בבית שלך.‬
‫איפה תישן?‬
‫אני?‬ ‫-איתי. אז איפה?‬
‫בחדר שלי?‬
‫רק רגע. אני כבר חוזרת. חכו רגע.‬
‫אלוהים שבשמיים.‬
‫את באמת בסדר? לא נפצעת?‬ ‫-אני צריכה לתלות...‬
‫לא. הכול בסדר. אני בסדר.‬
‫למה את כל כך עצבנית? ‬ ‫אני יכולה לעזור במשהו?‬
‫אני לא עצבנית. למה שאהיה עצבנית?‬ ‫זה בגלל הקפאין.‬
‫הכול בסדר. זה נורמלי.‬ ‫-שרה.‬
‫תנשמי. בבקשה.‬
‫תראי.‬
‫אני יודעת שההשפלות בבית הספר פגעו בך.‬
‫בסדר, אבל...‬
‫זה היה הוא?‬
‫ברור שזה היה הוא. בגלל זה את מתנהגת ככה?‬ ‫-לוסי, בבקשה. ברצינות, תירגעי.‬
‫והכול בסדר.‬
‫תישארו כמה זמן שתרצו.‬ ‫הבית שלכם הוא הבית שלי.‬
‫זאת אומרת, הבית שלי הוא שלכם.‬ ‫הכול בסדר, טוב?‬
‫יודעת מה? אני צריכה דבר אחד ממך.‬ ‫אל תעמידי פנים שאת מכירה אותי, כי את לא.‬
‫היי, סאקני.‬
‫בערך כמה זמן?‬
‫כמה זמן ייקח למכור את כל מה שיש בחנות?‬
‫אפשר לאכול ארוחת בוקר קודם?‬
‫אני פשוט שוקלת לעזוב את העיר.‬
‫למה?‬ ‫-נסיבות שמעבר לשליטתי.‬
‫אולי אפילו עדיף שאעזוב את המדינה.‬
‫את כוכב הלכת.‬ ‫-מה מציק לך?‬
‫מה את עושה כאן, שרה?‬
‫אני אתקשר אלייך בחזרה.‬
‫אז זה היה הבית שלך סבתא שלך,‬ ‫ועכשיו זאת החנות שלך?‬
‫כן.‬
‫האמת היא, ששלומי נהדר.‬
‫גם שלומך טוב, לא?‬
‫שמעתי עליך משהו.‬
‫אתה דוגמן או מה?‬
‫דוגמן?‬
‫זמר.‬
‫סולן.‬ ‫-זמר, נכון.‬
‫טוב, אני אשת עסקים.‬
‫"כשהלכתי בבית הקברות,‬ ‫שמעתי גולגולת זועקת,‬
‫"'אם אתה רוצה לחיות,‬ ‫תעשה את זה בשקט'". בומבה!‬
‫הן נמכרות כמו לחמניות חמות.‬
‫תמיד ידעתי שתעשי משהו חדשני.‬
‫טוב, תראו אותך, ממש מפורסם. זה מגניב.‬ ‫-לא מפורסם כמוך.‬
‫תראי, הנה המעריצים שלך.‬
‫אנחנו סגורים!‬
‫להתראות אחר כך.‬
‫את לא צריכה לפתוח את החנות?‬ ‫-לא.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫ארון. ארון מה? סטאר?‬
‫ארון סטאר. את יכולה לקרוא את זה?‬
‫כן.‬
‫מעולה. אני לא אפריע לך ‬ ‫לטפל בגדוד המעריצים שלך.‬
‫מושלם, גיסי.‬ ‫-תפתחי את החנות ו...‬
‫ו...‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-להתראות אחר כך, גיסי.‬
‫לך.‬
‫בסדר. ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫היי.‬
‫אתם פתוחים?‬
‫תראי, סריטה! תראי!‬
‫פסטיבל האופנה של יוקטן.‬
‫- מרידה‬ ‫15 ו-16 בנובמבר -‬
‫בסדר, אז לאן נלך?‬
‫לא. את יודעת ‬ ‫שאני כבר לא עסוקה בשטויות האלה.‬
‫אפילו לא עשית מאמץ.‬
‫אני גם לא יכולה להאמין‬
‫שאת מאמינה בקללות.‬
‫ועוד בקללה מאחותך!‬
‫למה?‬
‫היא מכשפה?‬ ‫-לא, אחותי.‬
‫גרוע יותר.‬
‫היא דוגמנית.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫לחיים.‬
‫את יודעת שכשאני שותה אני מתחרפנת, אז לא.‬
‫תשכחי מזה. זה מה שאת צריכה לעשות.‬
‫תחלמי שוב!‬
‫אלוהים. באמת...‬
‫בפעם אחרת, בטוח, בסדר?‬
‫כרגע, אני רק רוצה להיות לבד.‬
‫לבד.‬
‫אין לכם מושג כמה אני שמחה‬ ‫שיוצא לכם סוף-סוף להכיר את המשפחה שלי.‬
‫עם מי היא מדברת?‬ ‫-תראו.‬
‫עם המעריצים שלה.‬ ‫-יש לה מעריצים?‬
‫לחיים, אמא.‬ ‫-לחיים.‬
‫זה אבא שלי. תגיד שלום, אבא.‬
‫ממש חתיך עם משקפי השמש האלה.‬
‫ואני רוצה להכיר לכם את שרי,‬
‫אחותי הגדולה.‬
‫תרשו לי לספר לכם ‬ ‫שהיא המעצבת הכי מגניבה שיש.‬
‫היא גם החברה הכי טובה שלי. ‬ ‫עוד כשהיינו קטנות, אמרו שאנחנו זהות.‬
‫מה דעתכם?‬
‫הן ירשו את זה ממני.‬
‫כן.‬
‫הם אומרים שאני מכוערת.‬
‫בסדר.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני ממש מתרגשת.‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה לספר לכם‬ ‫למה רציתי להיפגש עם המשפחה שלי,‬
‫וגם אתכם, כמובן,‬
‫במרידה, עיר הולדתה של סבתא שלי.‬
‫תנוח על משכבה בשלום.‬
‫בייבי.‬
‫אתה רוצה לומר או שאני?‬ ‫-את.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, אהובתי.‬
‫אני בקושי נושמת. בסדר, הנה זה בא.‬
‫הבייבי שלי ואני...‬
‫מתחתנים!‬
‫מה? הם מתחתנים?‬
‫מזל טוב!‬
‫ארון!‬
‫ארון סטאר!‬
‫למה את מתחבאת כאן?‬
‫אתה מסכים ש"ארון סטאר" ‬ ‫הוא באופן רשמי שם הבמה הכי גרוע ביקום?‬
‫המנהל שלי נתן לי אותו.‬
‫מי המנהל שלך? אמא שלך?‬
‫מה נסגר איתך?‬
‫ומי הם?‬
‫מעריצי רגאטון, נראה לי.‬
‫אני אוהבת יותר את ה"פאנק פלמינגוס".‬
‫גם אני.‬
‫תודה!‬
‫אנחנו הפאנק פלמינגוס!‬
‫כל זה בזכותך.‬
‫בסדר.‬
‫שנצא?‬
‫בואי.‬ ‫-אבל לשם.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫תלך לשם.‬
‫לא, אני אומרת שאתה תצא...‬
‫תכסה את הפנים!‬
‫את יכולה להצחיק את ארון.‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫ראיתי אתכם בורחים ביחד מהמסעדה.‬
‫איך הצחקת אותו?‬
‫טוב, את יודעת יותר טוב מכולם‬ ‫איך להצחיק את הארוס שלך, נכון?‬
‫לא, העניין הוא שאני מכירה אותו...‬
‫שלושה שבועות.‬
‫סליחה?‬
‫טוב, אנחנו זוג כבר כמה חודשים.‬
‫אבל הוא היה בספרד, ואני הייתי בנפאל.‬
‫אז, ככה, פנים אל פנים, כן,‬
‫שלושה שבועות,‬
‫ויומיים.‬
‫זאת ההזדמנות שלך לעשות סוף לבדיחה הזאת.‬
‫אם לא בשביל אחותך,‬ ‫תעשי את זה בשביל עצמך, כלבה שכמותך.‬
‫ובשביל ארון סטאר.‬
‫זה יהיה מתוך קנאה, סאקני.‬
‫מתוך בגידה. ואני לא כזאת.‬
‫אלך ישר לגיהינום, אם אעשה זאת.‬
‫אז עכשיו את נוצרייה?‬
‫אם הכומר היה רואה ‬ ‫את הדייטים הווירטואליים שלך עם החבר שלך.‬
‫תגידי לי!‬ ‫-רואה כמה אני רטובה?‬
‫כן!‬
‫תגידי לי...‬
‫"אתה אוהב אותי רטובה, אהובי?"‬ ‫-תשתקי!‬
‫הכול בסדר.‬
‫צהריים טובים.‬ ‫-צהריים טובים.‬
‫מה קרה לך? איך את יודעת את זה?‬
‫חוץ מזה, אמרת את זה בעצמך.‬
‫יש לי חבר.‬
‫אבל כמה זמן עבר ‬ ‫מאז שראית אותו פנים אל פנים?‬
‫הוי, סריטה.‬
‫אני יודעת שאת אוהבת אותו מאוד,‬ ‫אבל אהבה וירטואלית היא לא אמיתית.‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫בייבי, זאת המומחיות שלי.‬ ‫אתה תמות על זה. תטעם.‬
‫מה זה?‬
‫מטבל.‬
‫לא, רגע! אתה לא אלרגי לשרימפס?‬
‫מה?‬ ‫-כן. יש בזה שרימפס?‬
‫תיזהרי, את תהרגי אותו לפני החתונה.‬
‫לא ידעתי שאתה אלרגי.‬
‫לא ראית את השרימפ שלי?‬
‫היי!‬
‫עשיתי קעקוע של שרימפ כאן.‬
‫ממש וולגרי!‬ ‫-כדי להראות שאני אלרגי.‬
‫הוא ממש דומה לציורים ‬ ‫ששרה הייתה מציירת כשהיא הייתה קטנה.‬
‫היא ציירה לי בכל יום כשהיינו בתיכון.‬
‫עם עט.‬ ‫-זוכר שהם תמיד היו משחקים ביחד?‬
‫הם התגלגלו בבדים בשביל לצייר עליהם.‬
‫מה זאת אומרת שהם התגלגלו?‬
‫את לא זוכרת. היית קטנה.‬ ‫-סתם שכבנו עליהם.‬
‫שרה, מה קורה?‬
‫זאת היד שלך.‬ ‫-כן.‬
‫לא. תקשיבי, ברצינות. זאת יצירת אמנות.‬
‫את גאונה.‬ ‫-איך נקראת הטכניקה הזאת?‬
‫ציאנוטייפ. הם מתפתחים בשמש.‬
‫אני לא מאמין ששמרת את כל זה מאז התיכון.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫זה מקסים.‬
‫אוי, לא, בבקשה, לא.‬
‫יש לי רעיון מעולה.‬
‫אהובי!‬
‫בוא אל זרועותיי, בבקשה!‬
‫אני לא מאמין!‬
‫תראו אותו.‬
‫שרי,‬
‫אני רוצה להכיר לך את קולביטה.‬
‫ארתורו קולביטה?‬
‫אבל הוא סופר מפורסם.‬
‫וואו, איזה כבוד! איזה תענוג.‬
‫אני לא נוגע באנשים, מותק.‬
‫אה, בסדר.‬ ‫-תביא כמה מגבות, בבקשה.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫בייבי, תגיד לי, בבקשה.‬
‫יש לך קולקציה בשביל פסטיבל האופנה?‬
‫הייתה לי.‬
‫אבל ביקרתי את הכלבה הזאת מרינה אברמוביץ',‬
‫סרייבו.‬
‫ועכשיו יש לי ספקות.‬
‫אני לא יודע, היא גנבה את ההשראה שלי.‬
‫גנבה אותה?‬ ‫-מל. תן לי השראה.‬
‫אני מבינה אותך לגמרי. זה מוכר לי היטב.‬
‫טוב, תהיה מוכן‬
‫כי אני עומדת להכיר לך‬ ‫את האדם שיציל את חייך.‬
‫לא, הכול כבר מוכן.‬
‫אני לא סתם מציג כל צעיף.‬
‫טה-דה!‬ ‫-לוסי.‬
‫מה את עושה?‬
‫עיצוב מקומי?‬ ‫-לא.‬
‫צנוטיפיה.‬
‫אה!‬
‫ציאנוטייפ.‬
‫איך שלא קוראים לזה. זה נעשה בשמש.‬
‫וואו!‬ ‫-מה דעתך?‬
‫יש בזה משהו.‬
‫אבל זה צריך להיות אריג משובח יותר.‬ ‫זה סתם חרא.‬
‫היי, לא.‬ ‫-זה פוליאסטר?‬
‫אל תהיה כלבה.‬ ‫-זה ישן.‬
‫אה.‬ ‫-אל תהיה כלבה.‬
‫היא במקרה המעצבת ‬ ‫שתעצב את שמלת הכלה שלי.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-וואו!‬
‫לא, אתה לא מבין‬ ‫איזו חתונה תהיה לי עם ארון.‬
‫ענקית, אהובי. והיא יצאה מכלל שליטה.‬
‫כולם מדברים עליה, זה טירוף.‬
‫ואתה, אהובי...‬
‫תקשיב טוב.‬
‫אתה צריך אותה בתצוגה שלך.‬ ‫-לוסי...‬
‫באמת, לא...‬
‫צריך?‬
‫לגמרי.‬ ‫-כמובן שלא!‬
‫אני לא יודעת מה את זוממת אבל ממש לא.‬ ‫אין מצב.‬
‫שרי...‬ ‫-לא. בחיים לא!‬
‫תירגעי. היי, שרה אסקריבנו!‬ ‫לאן את הולכת?‬
‫היא אחותך?‬
‫כן!‬
‫אני מת על הקטע שלה!‬ ‫-גם אני! היא הכי מגניבה שיש.‬
‫אני צריך אותה לפסטיבל האופנה.‬
‫- "אל ריי"‬ ‫מינימרקט -‬
‫"בלי סוף‬ ‫איתך עד שהבוקר יעלה"‬
‫והקטע האלקטרוני יתחיל כאן.‬
‫זאת אומרת, ‬ ‫הקטע של השילוב של הבולרו-אלקטרוניקה.‬
‫זה מרוכך מדי.‬ ‫לא בטוח שחברת התקליטים תאהב את זה.‬
‫לא בטוח שהם יאהבו את זה,‬ ‫אבל אני רוצה לעשות את זה.‬
‫זאת תהיה הפתעה. הם אפילו לא ישימו לב.‬
‫בוא נקליט.‬
‫טוב.‬
‫בסדר. מקליט.‬
‫"אני יודע מה תמיד רציתי להיות‬
‫כן, כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫מה שתמיד רציתי להיות‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫ואיפה החבאנו‬
‫את כל החלומות שהיו לנו כשהיינו ילדים?‬
‫הם מעולם לא פרשו כנף‬
‫הם מעולם לא עזבו את הקן‬
‫אני יודע מה תמיד רציתי להיות‬
‫כן, כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה"‬
‫מרגריטה כפולה, בבקשה.‬ ‫-מיד.‬
‫אני חייבת לעזוב את המדינה.‬
‫אני צריכה לנסוע רחוק מכאן.‬
‫לאירופה?‬
‫לא! אירופה? רחוק יותר.‬
‫לא יודעת. אוסטרליה.‬
‫וייטנאם.‬
‫לפיליפינים.‬
‫בבקשה.‬
‫הנה.‬ ‫-פיליפינים.‬
‫מה שאת צריכה זה שוט של בנדרה.‬
‫מרגריטה? ברצינות?‬
‫זה כל כך לבן.‬
‫כל כך אביבי.‬
‫בנדרה.‬
‫טקילה, ליים, סנגריטה.‬
‫כן.‬
‫אני לא שותה בנדרה.‬
‫מה? פעמיים, בבקשה.‬
‫תן לנו שניים.‬
‫כמו בזמנים הישנים, לא?‬
‫התיכון הוא כבר הזמנים הישנים.‬
‫חרא. פרה-היסטוריים.‬
‫אתה עוקב אחריי או מה?‬ ‫-כן. זאת אומרת, לא.‬
‫זה רק...‬
‫מה איתך?‬
‫את מתחמקת ממני?‬
‫אני?‬ ‫-אל תעמידי פנים.‬
‫למה את לא מדברת איתי כמו פעם?‬
‫כי זה כבר לא פעם.‬
‫חוץ מזה, איפה לוסי?‬
‫תודה רבה.‬
‫אתה...‬
‫כן.‬
‫לשירותך.‬
‫קדימה!‬
‫אתה מכיר את זה?‬ ‫-מצוין.‬
‫רואה?‬
‫"אני אלעס אותך, ילדה"‬
‫"אני אלעס אותך, ילדה"?‬
‫בסדר.‬
‫חכי, עכשיו החלק הכי טוב.‬
‫"את המסטיק שלי.‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי‬
‫את חריפה, אבל טעימה‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי, בייבי‬
‫לא אפסיק ‬ ‫עד שהלשון שלי תאבד תחושה"‬
‫הוא מכיר את השיר.‬
‫לחיים.‬
‫לא, ברצינות, זאת שירה טהורה.‬
‫שירה טהורה. ממש אמנות מודרנית.‬ ‫-ממש...‬
‫דור חדש.‬ ‫-כן, מאוד ארטיסטי.‬
‫כן, ראוי שנשתה שוט לכבוד זה.‬
‫מאוד יצירתי.‬
‫תראה מה אני יכולה לעשות.‬
‫"את המסטיק בטעם קינמון שלי‬
‫את חריפה, אבל טעימה‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי, בייבי"‬
‫מה?‬
‫אני רוצה אותך.‬
‫מה?‬
‫אני רוצה אותך ממש מאושר עם אחותי.‬
‫לא, רגע.‬
‫זאת אומרת, אני רוצה שתהיה לא מאושר.‬
‫מה?‬ ‫-זה ניסוח נכון?‬
‫לא מאושר? למה שתרצי שאהיה לא מאושר?‬
‫מה את אומרת?‬
‫לא! תראה. רגע.‬
‫זה לא שאני רוצה שתהיה לא מאושר.‬ ‫זה רק שאני לא יכולה לרצות כלום.‬
‫על מה את מדברת, שרה?‬
‫מאז שהייתי קטנה, לא היה לי מותר לרצות,‬
‫כי כשאני רוצה משהו,‬
‫זה קורה למישהו אחר,‬
‫וטוב, דברים רעים קורים לי.‬
‫אז זאת הסיבה שאני רוצה שתהיה ממש לא מאושר.‬
‫כדי שההפך יקרה.‬
‫ולכן לא תשתתפי בפסטיבל?‬
‫נכון.‬
‫אבל זה רציני. זאת אומרת, זה חזק. זה רציני.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אנחנו מבלים, שותים. תחזור.‬
‫למי אתה מתקשר?‬
‫לקולביטה.‬
‫לא! מה פתאום?‬
‫לא!‬ ‫-כן, גברת.‬
‫אני אוסרת עליך לחייג את המספר.‬
‫חייג את המספר.‬
‫היי!‬
‫היי, קולביטה. אתה תעצב, אני אשיר.‬
‫מה שאתה עושה זה ממש מסוכן!‬
‫"ממש מסוכן."‬
‫ברצינות!‬
‫שרה, מה שאמרת עכשיו ‬ ‫זה אחד הדברים הכי מטופשים‬
‫ששמעתי בחיים שלי.‬
‫דברים נוראיים יקרו.‬
‫שום דבר רע לא יקרה.‬ ‫-אני רצינית.‬
‫אני רצינית. דברים רעים יקרו.‬ ‫בבקשה. אני תכף אבכה.‬
‫תגידי, "כן".‬
‫נעשה את זה ביחד.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-לא.‬
‫זה יהיה ממש מגניב.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫קדימה.‬ ‫-פסטיבל האופנה, אנחנו באים!‬
‫זה על הפנים!‬
‫אני רעבה!‬
‫זוכר את הנקניקיות?‬ ‫-לחיים.‬
‫כן, הנקניקיות מבית הספר.‬ ‫-כן.‬
‫קראנו להן "גברת שיער".‬
‫כי תמיד היו עליהן שערות קטנות.‬
‫שיר מעולה!‬
‫שרי, הדברים יקרו אחרת הפעם.‬
‫אני נשבעת לך,‬
‫השיר הזה מחזיר זיכרונות רעים.‬
‫רעים? למה רעים?‬
‫זה מה שהוא עושה.‬ ‫-"זה מה שהוא עושה."‬
‫"הזמן חלף"‬
‫לא.‬
‫"כמו כוכב נופל"‬
‫לא.‬
‫"ואהבתנו חלפה‬
‫"בלי סיבה, בייבי"‬
‫אל תלך.‬
‫"אני רוצה לחזור‬
‫לחזור שוב לאותו זמן"‬
‫לא, אין מצב.‬
‫"אבל אני לא יכול‬
‫בלי אהבתך‬
‫אני לא יודע מה לעשות עם עצמי‬
‫בלי אהבתך‬
‫איני יודע מהו ייעודי"‬
‫קדימה, תשירי.‬
‫"בלי אהבתך‬
‫העולם מתפרק מסביבי‬
‫בייבי‬
‫רוצה לאהוב אותך שוב‬ ‫רוצה אותך‬
‫רוצה אותך שוב לצידי, ילדה‬
‫עיניי בוכות עלייך‬
‫רוצה לאהוב אותך שוב‬ ‫רוצה אותך ‬
‫שתהיי שוב לצידי, ילדה‬
‫עיניי בוכות עלייך‬
‫אני כל כך מתגעגע אלייך‬ ‫איני יכול להכחיש זאת‬
‫אני לא יודע איך‬ ‫יכולת לנטוש אותי‬
‫קרעת את ליבי‬ ‫כמו פיסת נייר‬
‫שיחקת עם חיי‬ ‫ועכשיו אני שואל את עצמי, למה?‬
‫למה הייתי צריך להתאהב בך?‬
‫לאהוב אותך כפי שאהבתי ואז לאבד אותך?‬
‫אני לא מאמין שזה הוגן‬ ‫בעיני אלוהים‬
‫נתתי לך כל כך הרבה אהבה‬ ‫ואת גמלת לי בכאב‬
‫אבל יום אחד תביני‬ ‫איך הרגשתי כלפייך ‬
‫ואת תחשבי עליי‬ ‫אפילו כשאני רחוק ממך‬
‫עכשיו כל מה שנשאר לי זה זיכרונות‬
‫ובליבי‬ ‫קול שאומר, 'אני אוהב אותך'‬
‫בלי אהבתך‬
‫אני לא יודע מה לעשות עם עצמי‬
‫בלי אהבתך‬
‫איני יודע מה ייעודי‬ ‫-בלי אהבתך..."‬
‫הסכמת?‬
‫הסכמתי!‬
‫כן!‬ ‫-היא הסכימה.‬
‫בייבי, עשית זאת!‬
‫הפתעה!‬
‫זה החבר שלה.‬
‫למה אתה כאן?‬
‫איזה חבר?‬ ‫-החבר שלה.‬
‫הוא רצה להפתיע אותה. נכון שזה מקסים?‬
‫שלום!‬
‫אוי!‬
‫לוסי...‬
‫איך קיבלת שקיות כאלה מתחת לעיניים?‬
‫תראי, לוסי. תאמיני לי, כרגע,‬
‫השקיות מתחת לעיניים הן הבעיה הכי קטנה שלי.‬
‫אני מכירה את אחותי.‬
‫אני יודעת שאכפת לך.‬ ‫חוץ מזה, החבר שלך משוטט מסביב.‬
‫רוברטו?‬ ‫-כן.‬
‫הוא כאן? נכון?‬ ‫-כן.‬
‫איפה הוא יישן?‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-תירגעי.‬
‫תירגעי.‬
‫אני אעשה אותך יפה.‬ ‫-לא, רגע.‬
‫מים.‬
‫טה-דה!‬
‫אני אוהבת אותך. תודה.‬
‫מה נסגר?‬
‫את ממש כמו סבתא. היא סיפרה לי ‬ ‫שהיא נהייתה אלכוהוליסטית במרידה בגלל החום.‬
‫מה התירוץ שלך?‬
‫לא, לוסי. לא עכשיו.‬ ‫-בואי הנה.‬
‫אם תסתכלי עכשיו במראה, את תבכי.‬
‫תעזבי אותי בשקט!‬ ‫-בואי הנה!‬
‫זאת ההשראה שלך, נכון?‬
‫כן. ועלה החסה הזה מהחווה שלך?‬
‫אבא, אתה מבשל? זה נס.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי, אמא. מה קורה?‬
‫את נראית כמו פנטום האופרה.‬ ‫-מפחיד.‬
‫בואו נראה איך הם יצאו.‬ ‫-מעדן!‬
‫שלום.‬ ‫-שב, בבקשה. תצטרף אלינו.‬
‫אה... זה רק ש... ‬ ‫ארון סטאר, זה היה הכיסא שלי.‬
‫תסלח לי!‬
‫בלי לחץ, אני רק אמרתי. זאת הייתה בדיחה.‬
‫לא, בבקשה.‬ ‫-לא, אני עובר.‬
‫לא, באמת.‬
‫אתם מסתדרים?‬
‫אני אשב כאן.‬ ‫-לא.‬
‫תזיז את הרגליים...‬
‫זהירות.‬
‫לאט. כיסא הנצרים ממש שברירי.‬
‫אני אשב ממש בזהירות.‬
‫אבא, אל תגזים.‬ ‫-הקפה שלך, בובי.‬
‫תודה רבה.‬
‫טוב, בובי, יש לנו משהו לספר לך.‬
‫מה?‬ ‫-אנחנו מתחתנים.‬
‫מגניב! מזל טוב! מתי?‬
‫אנחנו מתחתנים ממש בקרוב. החתונה תיערך כאן.‬
‫כאן?‬ ‫-כן.‬
‫בחדר האוכל? צריך עוד כיסאות.‬
‫לא. במרידה, באחוזה מדהימה.‬ ‫היא פשוט חלומית. אין לך מושג.‬
‫תנחש מי תעצב את השמלה?‬
‫אה...‬
‫מי?‬ ‫-תנחש!‬
‫מיטסי.‬ ‫-לא. שרה אסקריבנו.‬
‫אפילו יותר טוב! מזל טוב! ממש מגניב!‬
‫וואו!‬
‫נישואים זה נורא.‬
‫מה קרה לך?‬ ‫-אתה רציני, אבא?‬
‫אמא, בבקשה תעשי משהו.‬
‫אתם בחיים לא תתחתנו, נכון?‬
‫תבטיחו שבחיים לא תתחתנו.‬
‫תבטיח לי, רוברטו.‬
‫סאקני.‬
‫בוקר טוב, שרה אסקריבנו.‬ ‫-עלינו להזדרז ולהכין את השמלה של אחותי,‬
‫שני מיליון אקססוריז,‬ ‫וקולקציה לפסטיבל האופנה.‬
‫הסכמת?‬
‫כן!‬
‫אנחנו נשיג כל מה שרצינו.‬
‫ביקשת מקדמה?‬
‫חרא.‬
‫- פתוח -‬
‫- סגור -‬
‫שלום, מה אתן עושות?‬
‫בסדר, אני מתחפף.‬
‫"כל מה שאני רוצה לעשות זה לרקוד"‬
‫ארון?‬
‫"בלי סוף"‬
‫זאת סרנדה?‬
‫"איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫הם מעולם לא פרשו כנף‬
‫הם מעולם לא עזבו את הקן"‬
‫היי!‬
‫מה קורה?‬
‫זה מרעיש מדי?‬
‫כן, אני הולכת לישון.‬
‫בסדר.‬
‫אתם ישנים בקומה הראשונה הלילה, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫רק אל תשכחו לסגור את החדר האחורי.‬
‫כן, בסדר.‬ ‫-איפה שאתם ישנים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני רצינית, תסגרו אותו טוב.‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב, שרי.‬
‫חלומות פז.‬
‫גם לכם.‬ ‫-להתראות מחר.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר, משם.‬
‫"אני רוצה לצאת הערב‬ ‫ולעשות שיקרה נס‬
‫רוצה לקטוף כוכב מהשמיים‬ ‫כדי להדליק את הסיגריה‬
‫לסובב את העולם בכף ידי‬ ‫כאילו שהוא כדורסל‬
‫אני רוצה לנצור את חיוכך‬ ‫כמו אז כשהייתה לך פלטה"‬
‫בייבי, רגע, בחיים לא הייתה לי פלטה.‬
‫זאת מטפורה.‬
‫כי החיוך שלך‬
‫מושלם...‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫סליחה.‬
‫שרטתי אותך?‬ ‫-מה?‬
‫זאת אומרת, כן, אבל למה?‬
‫רציתי לתת לך נשיקה.‬
‫אה.‬ ‫-סליחה.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אולי את תהיי הכפית הגדולה?‬
‫לא, לא עכשיו.‬ ‫-לא, כן.‬
‫לא, רגע.‬ ‫-לא, כן.‬
‫לא.‬
‫את בסדר?‬
‫על מה אנחנו צריכים לדבר עכשיו?‬
‫על אותו דבר שניסינו לדבר עליו.‬
‫אני לא רוצה.‬ ‫-מריח נהדר.‬
‫קפה?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫היי, אבא.‬ ‫-רוצה ביצים?‬
‫בוקר טוב, קפה?‬ ‫-כן, אמא. בבקשה. עם שמנת.‬
‫גם ביצים, נכון?‬ ‫-כן, בלי בצל.‬
‫לא, ככה יש בזה המון...‬
‫בלי בצל זה יותר טוב. אתה תראה.‬
‫היי, ולוסי?‬
‫היא ישנה בבית מלון. ‬ ‫היא לא רצתה להעיר אותך.‬
‫מה? היא לא ישנה כאן?‬ ‫-תראי...‬
‫לא. אמרת עם סוכר?‬ ‫-היא לא ישנה בחנות?‬
‫לא.‬
‫מה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫אוי, לא.‬
‫אוי, לא. הם נחשפו.‬
‫הם נחשפו.‬
‫לא הספקתי לשטוף אותם וכולם נחשפו.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫אוי, לא.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫מה קורה, שרה? בשם אלוהים!‬
‫מה קרה?‬
‫הייתם צריכים להישאר כאן‬
‫ולסגור כמו שביקשתי מכם. ‬ ‫זאת הייתה בקשה פשוטה.‬
‫אלה היו הוראות ממש פשוטות.‬
‫פשוט לסגור את הדלת.‬
‫אמרתי לך אתמול בלילה.‬
‫כי אחרת האור נכנס פנימה.‬
‫הם נחשפו.‬
‫הם אבודים.‬
‫אבל, שרה, את לא אמרת לנו את זה.‬
‫טוב, זה ברור! כוכבים לא יכולים לישון כאן.‬
‫פשפשי המיטה שלי עלולים לעקוץ אותם.‬
‫מה? לא.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בן כלבה!‬
‫בוקר טוב.‬
‫ידעתי שזה היה טיפשי.‬
‫טיפשי מצידי שהסכמתי להשתתף בפסטיבל האופנה.‬
‫ידעתי את זה ובכל זאת הסכמתי.‬ ‫הסכמתי בכל זאת, חרא!‬
‫לעזאזל על הכול!‬
‫היא ירשה את המזג הזה מסבתא שלה.‬ ‫-תשכחי משמלת הכלה שלך!‬
‫זה נורא.‬
‫היא בטח לא אכלה ארוחת בוקר.‬
‫"אל תשאלי אותי‬
‫אם זה הסוף או לא‬
‫אל תשאלי אותי‬
‫אם זה נגמר‬
‫כי אין לי שום דבר לומר‬
‫אין לי מה להגיד לך‬
‫אבל מאז שעזבת‬
‫אני לא מספיק לבכות, כן"‬
‫שרה, אל תוותרי כל כך בקלות.‬
‫אם הייתי מספר לך על כל הפעמים שנכשלתי...‬ ‫תראי את הפעם הזאת.‬
‫"צ'יוואווה."‬
‫אתה נראה כמו צ'יוואווה.‬ ‫-ממש מצחיק.‬
‫אין מצב!‬
‫ברצינות...‬ ‫-אתה גם נראה כמו ציפור.‬
‫אתה דומה יותר לציפור מאשר לצ'יוואווה.‬ ‫-כמו ציפור שמחפשת תולעים.‬
‫זה ממש טוב.‬
‫אתה חייב לשלוח לי את זה, בבקשה.‬
‫מה?‬
‫תכננו לעשות הפגנה כדי לבטל את המופע שלך?‬
‫כן.‬
‫זאת הייתה בדיחה, ‬ ‫אבל בערך 1,000 חלאות הגיעו.‬
‫לא! הם הגיעו להפגנה?‬
‫כן.‬
‫אז מצבך יותר דפוק משלי.‬
‫אמרתי לך.‬
‫תראי, זוכרת את השיר הזה?‬
‫איזה?‬
‫"את בתוכי‬
‫עד פעימת ליבי האחרונה"‬
‫כן, אני זוכרת.‬
‫"באור של המרפסת שלך‬
‫בכל דקה, בכל פינה"‬
‫הוא מוצא חן בעיניי. מאוד.‬
‫חלק אוהבים אותו וחלק ממש לא.‬
‫ויש כאלה שצועקים במופעים שאנגן אותו.‬
‫באמת?‬
‫ואתה?‬
‫ואני?‬
‫אתה אוהב אותו?‬
‫אני אוהב אותו מאוד.‬
‫כתבתי אותו לך.‬
‫לי?‬
‫למה?‬
‫כי את ה...‬
‫חברה הכי טובה שלי.‬
‫וטוב, זה לא חשוב מה אחרים חושבים.‬
‫אז מה כן חשוב?‬
‫מה שמרגישים, כאן.‬
‫מותק!‬
‫מהר!‬ ‫-מה?‬
‫לכו לישון.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל הוא הארוס של אחותך.‬
‫מספיק. הלב השבור שלי זה מספיק, שרה.‬
‫תיזהרי.‬
‫בואי.‬
‫לכי לישון.‬
‫בואי נלך לישון. בואי.‬
‫לוסי.‬
‫את בסדר?‬
‫נראה לי שהוא לא רוצה להתחתן איתי.‬
‫הוא תמיד כתב שירים רק לה.‬
‫לה?‬
‫לאהבה הראשונה שלו.‬
‫זאת שתהיה איתו עד הפעימה האחרונה של ליבו.‬
‫את יודעת מי זאת?‬
‫לא.‬
‫אולי מאהבת ספרדייה.‬
‫או איזו הונגריה שהיה לו איתה רומן קיצי.‬
‫אבל לפעמים, נראה לי שזה אולי...‬
‫בגלל שאין אף אחד בכל העולם‬ ‫שירצה לחלוק את חייו איתי.‬
‫את צוחקת, נכון?‬
‫לוסי...‬
‫את מיוחדת במינה.‬
‫ויש לך לב ענק.‬
‫כל אחד יהיה בר מזל לחיות את חייו איתך.‬
‫ואת הראשונה מביניהם?‬ ‫-ואני הראשונה מביניהם.‬
‫אחותי.‬
‫עכשיו מותר לי לשטוף את זה?‬ ‫-היי.‬
‫אז את תעצבי לי את השמלה שלי?‬
‫ברור.‬
‫בייבי!‬
‫היי!‬
‫איך היה?‬
‫טוב מאוד.‬ ‫-כן? נחמד?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫טוב?‬ ‫-כן.‬
‫תראה, תיגע.‬
‫זה סוף-סוף התקרר.‬ ‫-קיבלנו טיפול פנים ממש מעולה.‬
‫תיגע.‬
‫מרגיש? אהובי, אני מדברת אליך.‬ ‫-כן.‬
‫הדבר הכי חשוב הוא השלווה שלך.‬
‫הרוגע שלך, ה...‬
‫היציבות שלך, כי אתה חלק מה...‬
‫מההופעה, כמו...‬
‫אהובי, אתה מדבר מתוך שינה.‬
‫תישן.‬
‫בסדר? חלומות פז.‬
‫את חייבת להפסיק, שרה.‬
‫"...אנחנו נטפס למרומי‬
‫הענן האהוב עלייך‬
‫ומשם‬
‫הבית שלנו יהיה בשמיים‬
‫נתלה שלט ‬ ‫מחוץ לדלת‬
‫'נא...‬
‫לא להפריע'"‬
‫בואי.‬
‫למה?‬ ‫-תביאי את הבד שלך.‬
‫ואת הכימיקלים. בואי.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, תביאי אותו. אנחנו נצוד פלמינגואים.‬ ‫-אני מפחדת, ארון. אילו פלמינגואים?‬
‫נראה לי תנינים יותר מאשר פלמינגואים.‬
‫זאת אומרת, ‬ ‫אתה מבין שעיצוב נוצת הפלמינגו שלי,‬
‫הוא לא יותר מאשר פנטזיה?‬ ‫אנחנו לא חייבים להפוך אותה לאמיתית.‬
‫זאת הסיבה.‬ ‫פנטזיות הן הדבר הכי טוב שיש.‬
‫תסמכי עליי. אנחנו נמצא אותם.‬
‫אז מה התוכנית?‬
‫זאת אומרת, אתה רוצה ‬ ‫שאתלוש נוצות מפלמינגו ישן. זאת התוכנית?‬
‫כבר גנבנו את הסירה.‬
‫לא, אני אגנוב אותן.‬
‫היי. מצאת את מה שחיפשת?‬
‫טוב...‬
‫באתי לכאן כדי לפתוח‬ ‫אולפן הקלטות סודי וחשאי.‬
‫אני כותב כמה שירים‬
‫שאני לא רוצה שאף אחד יגלה עליהם.‬
‫הם די אישיים.‬
‫ממש מסתורי.‬
‫למה?‬
‫כי אולי יש לי עדיין משהו להוכיח.‬
‫שיש לי קול משלי.‬
‫ולכן אתה כל כך נחוש‬
‫שגם אני אמצא את הקול שלי?‬
‫תראי, הנה אחת!‬
‫וואו!‬
‫זאת נוצה של פלמינגו!‬
‫וואו! היא מדהימה.‬
‫זה מדהים!‬
‫תודה.‬
‫תמיד עזרנו אחד לשני.‬
‫את ואני.‬
‫שרה.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫ואני אלייך.‬
‫רואה, שרה? רואה איך אפשר לרצות דברים?‬
‫כרגע אני רק רוצה שלוסי תאהב את השמלה.‬
‫כי אחרת אני אתחרפן.‬
‫לוסי.‬
‫כל העניין עם הטבעת, החתונה,‬
‫הכול קרה כל כך מהר, זה היה אימפולסיבי.‬
‫מה?‬
‫טוב, זה פשוט קרה כל כך מהר,‬
‫אבל הכול בסדר.‬
‫"את תהיי בתוכי‬
‫עד פעימת ליבי האחרונה‬
‫באור של המרפסת שלך‬
‫בכל דקה, בכל פינה‬
‫את תהיי בתוכי‬
‫גם אם נפרדנו לשלום‬
‫וברוח הבוקר‬
‫חשבתי בטעות שהריח שלך הוא של ורד‬
‫אני מתעורר מוקדם בבוקר..."‬
‫אתה?‬
‫ציפית למישהו אחר?‬
‫אתה!‬
‫אני.‬
‫תראי...‬
‫חשבתי הרבה,‬
‫על הרבה דברים.‬
‫ואני מוכן לומר לך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אם אתה רוצה, בוא ננסה פעם אחת אחרונה.‬
‫בסדר, כן.‬
‫לא. תראי.‬
‫פעם אחת אחרונה?‬
‫לא. מה שאני...‬
‫מה שרציתי להגיד זה...‬
‫שאני עובר לחיות במרידה.‬
‫במרידה!‬
‫וואו!‬
‫וואו! טוב.‬
‫וואו.‬
‫כן.‬
‫בבקשה.‬
‫אני הולכת להתלבש.‬ ‫-דיברת איתה?‬
‫כן? אני עזרתי. אני בחרתי את הטבעת...‬
‫שרה! אל תקשיבי.‬
‫אדוני! אני לא רוצה לראות את זה.‬
‫בסדר!‬ ‫-תכסה את עצמך, אהובי.‬
‫בסדר, משפחה.‬
‫יש לי מיליון דברים לעשות,‬ ‫שמלות, פסטיבל האופנה,‬
‫חתונה לתכנן, אז...‬
‫כן.‬
‫אני זזה! בסדר?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫לך אחריה.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫לא, היי, אני צריך שתקשיבו לי.‬
‫אני צריך שתקשיבו לי!‬
‫את אלוהית.‬
‫מוני, בבקשה, קצת יותר נפח.‬
‫בוא נראה, צ'רלי. ‬ ‫אני לא יודע מה לעשות איתה.‬
‫היא כל כך חיוורת.‬
‫לא. תשנו הכול, בבקשה. לא.‬
‫ריק! תביא את המתלה, בבקשה!‬
‫טוב.‬
‫הנה הוא.‬
‫יש לי עוד במכונית.‬
‫הן הרבה יותר טובות מאלה, לדעתי.‬
‫אתה שונא אותן. אתה שונא אותי?‬
‫אני אשרוף אותן.‬
‫את גאונה, שרה אסקריבנו.‬
‫הן מושלמות!‬
‫אמרתי לך, אהובי.‬ ‫-הן מלאות חיים!‬
‫גם אמרתי לך, שרי.‬
‫מזל טוב!‬
‫מרינה אברמוביץ' צדקה.‬
‫היי!‬
‫אש! סאקני, השמלות!‬
‫חרא!‬
‫אני מתפטר!‬
‫בואו נלך!‬
‫צאו מכאן, מהר!‬
‫את אחראית על הכול!‬
‫אני?‬ ‫-כן!‬
‫מה?‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫את בסדר?‬
‫איפה קולביטה? מישהו ראה את קולביטה?‬
‫איפה הבגד השלישי שלי?‬ ‫-שרה?‬
‫מה את עושה?‬ ‫-לא, ארון.‬
‫ברצינות, אני צריכה חמש דקות.‬
‫אני צריכה להיות לבד.‬ ‫-תירגעי.‬
‫לא.‬ ‫-תנשמי.‬
‫חמש דקות, כולם.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫לא, אני לא יודעת לעשות מדיטציה.‬ ‫אל תכריח אותי.‬
‫גם אני לא יודע.‬
‫אבל לפני כל הופעה, אני עושה את זה ונרגע.‬
‫מה כל כך מצחיק?‬ ‫-ארון סטאר נלחץ?‬
‫טוב, לא "ארון סטאר".‬
‫אבל אני כן.‬
‫תראי.‬
‫אני רועד.‬
‫לא!‬ ‫-אני מזיע.‬
‫תירגע.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫מדיטציה.‬
‫קבלו במחיאות כפיים את ארון סטאר!‬
‫"אני אלעס אותך, ילדה‬
‫את המסטיק שלי"‬
‫תני לשמלה לרחף.‬ ‫-בסדר.‬
‫"את המסטיק בטעם קינמון שלי"‬
‫תנפחי את השמלה, סאקני.‬
‫"את המסטיק בטעם קינמון שלי, בייבי‬
‫לא אפסיק ‬ ‫עד שהלשון שלי תאבד תחושה"‬
‫בדיוק ככה. בענק. תזרחו, בנות. יותר מתמיד!‬
‫אסיר את השמלה האדומה‬
‫בלי ספק, אנשק את צווארך‬
‫אתענג על זה כמו דוב"‬
‫בגדול! כן! ככה!‬
‫"אמשיך ישר לנקודה המתוקה‬ ‫אתעלם מהסכנה"‬
‫זהו זה. כן. הוא כבר נכנס. קיבלת?‬
‫כן. מכינות את לוסי.‬
‫זה בסדר?‬ ‫-תני לי לבדוק. כן, בסדר. הכול מעולה.‬
‫מוכנה, לוסי?‬
‫לוסי.‬
‫מוכנה.‬ ‫-יופי, קדימה.‬
‫הנה היא באה!‬
‫סאקני! זה כל כך מרגש!‬
‫כל הכבוד, אהובתי!‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫מחיאות כפיים לארון סטאר.‬
‫לוסי ושרה אסקריבנו!‬
‫תנשמי.‬
‫תעמדי זקוף.‬
‫זה הרגע שלך.‬ ‫-שלי?‬
‫כן. ‬ ‫-אני נכנסת?‬
‫כן, את תזרחי.‬ ‫-ביי, קארמה רעה. קדימה.‬
‫ברצינות?‬
‫לא! זה כל כך מביך.‬ ‫-בואי נלך, שרה!‬
‫לא, רגע.‬ ‫-בואי!‬
‫קדימה, בואי.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫והמעצבת המבריקה שאחראית לכל העיצובים האלה,‬
‫אישה בעלת כישרון שאין שני לו‬
‫שמסוגלת לצייר על כל בד,‬
‫ויכולה לעשות זאת לכל...‬
‫אחותי. שרה אסקריבנו!‬
‫בחיי.‬
‫מה נסגר עם כאב הראש הזה?‬
‫אלוהים.‬
‫ארון?‬
‫מה?‬
‫"את תהיי בתוכי"‬
‫- פאנק פלמינגוס -‬
‫"עד פעימת ליבי האחרונה"‬
‫מה זה?‬
‫התנוחה נקראת "סלמבה שירשאסנה".‬
‫לא, אידיוט.‬
‫מה זה?‬
‫מתנה. למה?‬
‫לא אהבת אותה?‬
‫למה שמרת את זה כל כך הרבה זמן?‬
‫כי זה ממש מיוחד.‬ ‫-למה הקדשת לי את התקליט הראשון שלך?‬
‫כי אני רוצה שתשמעי...‬
‫לא. למה אתה עוזר להתמודד עם ההנגאובר שלי?‬ ‫-תראי, שרה...‬
‫שמעתי אותך מקיאה כל הלילה.‬
‫מה, לעזאזל, קורה בתוך הראש שלך?‬
‫שום דבר לא קורה, פשוט...‬
‫זה כל העניין, ארון.‬ ‫-אני...‬
‫גם אני.‬ ‫-כן!‬
‫טוב, גם אני.‬
‫כן!‬
‫כן, מה?‬
‫כן, אני אתחתן איתך, רוברטו!‬
‫כן!‬
‫כן. איתך. טוב מאוד.‬
‫איתי?‬
‫מה?‬
‫היי, מזל טוב, גיסי!‬
‫תודה רבה.‬
‫ברוך הבא למשפחה.‬ ‫-תודה רבה. כן.‬
‫זה היה מעולה.‬ ‫-מדהים.‬
‫הייתי ממש לחוץ להציע.‬
‫זאת אומרת, להגיד, "את רוצה להתחתן איתי?"‬
‫אפילו למדתי לומר את זה באנגלית, ‬ ‫אני לא משקר.‬
‫זאת אומרת, "ויל יו מרי מי?"‬
‫תראו את המניפות.‬ ‫מידות החום הן 35 מעלות בצל.‬
‫היי, תראו את זה!‬
‫בצבעים שונים.‬
‫איזו תרצי?‬
‫תודה.‬ ‫-שיהיה לכם יום טוב.‬
‫גם לך.‬
‫טה-דה!‬ ‫-לא.‬
‫אני אחזור.‬
‫תודה. היא מקסימה.‬ ‫-יום טוב לכם.‬
‫איזה נוכל.‬
‫היית צריך לקנות אייפד. זה לא עובד.‬
‫תמונת הפרופיל של החבר שלך מזויפת.‬
‫אסור לסמוך על רשתות חברתיות.‬
‫את כבר לא ילדה.‬
‫הוא נוכל.‬ ‫התמונות האלה הן מקטלוג לעניבות שוויצריות.‬
‫כן, "עניבות לאוטרברונן".‬
‫מתי התחלת לדבר גרמנית?‬
‫מאז שהוא לימד אותי.‬
‫הוא שוויצרי.‬
‫הוא דוגמן.‬
‫הוא קיים ושמו הנס.‬
‫כמו של הקרפים שאכלנו.‬
‫אילו?‬
‫אלו שאכלו בכל יום. זוכרת?‬ ‫ממש אחרי שהתחתנו.‬
‫אלה שנמכרו בפינת הרחוב ‬ ‫של הדירה הראשונה שלנו?‬
‫עם הנקניקיות הקטנות?‬
‫זוכרת איך שהריח נכנס דרך החלון?‬
‫כן.‬
‫רוצה לרקוד? השווייצרי שלך רוקד?‬
‫לזכר זמנים עברו.‬
‫בוא נראה אם אני זוכרת.‬
‫כמובן שאת זוכרת, את תראי.‬
‫בוא נראה.‬
‫זה צעד מרובע, נכון?‬
‫צעד מרובע וסיבוב, לפחות.‬
‫עכשיו, במרץ!‬
‫לאט וחושני.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫הנה.‬
‫זה מוכן.‬
‫מושלם. אל תזוזי יותר מדי.‬
‫בסדר.‬
‫זהו זה.‬
‫מוכן.‬
‫בואי נראה.‬
‫אם את רוצה לשנות משהו, יש עוד זמן.‬
‫ממש לא.‬
‫או אם את רוצה להוסיף משהו,‬ ‫באמת, אני לא איעלב.‬
‫היא מושלמת.‬
‫באמת?‬
‫שרה, אני מתה עליה!‬
‫היא לא יכולה להיות יותר מדהימה.‬
‫טוב, אז עשינו זאת.‬
‫את הכי טובה שיש.‬
‫ועכשיו, גם שאר העולם עומד לגלות זאת.‬
‫שרה אסקריבנו.‬
‫חיפשתי בגוגל, ואמרו שם שצריך לפתוח ככה...‬ ‫-אהובי, תן לי לראות.‬
‫אני אעזור לך.‬ ‫-לא. אני מסתדר.‬
‫הנה...‬ ‫-תמשוך, אתה לא צריך לסובב.‬
‫ככה.‬ ‫-כן.‬
‫ואז בזהירות, כי יש הרבה...‬ ‫-תסובב אותו.‬
‫...לחץ על הפקק והוא עלול לעקור עין.‬ ‫אסור לכוון את הבקבוק אליך, כדי לא להיפגע.‬
‫תן לי לעשות את זה. ‬ ‫-נניח את זה כאן.‬
‫צריך רק לסובב את הפקק.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיי החתונה שלנו.‬
‫טעים.‬
‫תגיד לי משהו מלוכלך.‬
‫משהו מלוכלך, כאילו...‬
‫כאילו, מיני? או כאילו, סקסי...‬
‫כאילו של משגל, של ניאוף, נכון?‬
‫אני מתכוון, סקס...‬
‫תגיד לי משהו שידליק אותי.‬
‫סקס מיוזע. סקס עם זיעה.‬
‫סקס עם זיעה.‬
‫ומאחר שאנחנו במרידה,‬
‫חם כאן אפילו יותר, ‬ ‫ואפקט הלחות נכנס לפעולה.‬
‫ולכן, אנחנו נזיע אפילו יותר, נכון?‬
‫אהובי, אני רוצה להרגיש אותך בתוכי.‬
‫כאן?‬
‫איך אפשר לשכנע אותך לשחק?‬
‫חרא.‬ ‫-אנחנו לא יכולים סתם לעשות סקס רגיל?‬
‫ככה, כמו פעם?‬
‫כן.‬
‫"את תהיי בתוכי"‬
‫מה את מזמזמת, שרה?‬
‫את מארש החתונה.‬
‫זה סקסי.‬
‫אני אוהבת אותו, סאקני.‬ ‫-את רוברטו?‬
‫אסור לי לעשות את זה ללוסי.‬
‫ברור.‬
‫זה בריא יותר לארגן חתונה כפולה‬
‫עם אחותך, הארוס שלך ועם אהבת חייך, נכון?‬
‫לא. לא אמרתי כלום על חתונה כפולה.‬
‫זה טוב.‬
‫סאקני, אני צריכה מכונת זמן ‬ ‫כדי שאוכל לחזור לתיכון.‬
‫הכול היה מושלם אז. זה היה הרגע שלי.‬
‫ונתתי לו לחלוף.‬
‫בגלל הקארמה הרעה שלך?‬
‫הוא מתכנן לעבור למרידה. הוא בא לחיות כאן.‬
‫אני לא רוצה שהוא יעבור לכאן. מה לעשות?‬ ‫-תשאירי לי את רוברטו.‬
‫אני מומחית בשכנוע עירוניים מלוקקים לעזוב.‬
‫מה תעשי?‬
‫שלום, אהובתי!‬
‫שלום? שרה?‬
‫בובי.‬
‫תראה, בובי, אתה צריך לטייל כאן במרידה.‬
‫בסדר.‬
‫ממש יפה כאן, אבל כל כך חם!‬ ‫-כן.‬
‫תיהנה מזה, בובי.‬
‫זה הזמן הכי חשוב במשך היום.‬ ‫תרגיש את השמש על גופך.‬
‫זאת אומרת, קצת מים‬
‫ובום!‬
‫אבל, אין כאן מים?‬
‫קדימה, בוא כבר!‬
‫שמעת על הסנוטות?‬
‫קדימה, בובי.‬ ‫-שרה?‬
‫שרה מחכה לנו, אז אתה לא יכול לעצור כאן.‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫שרה ממש מאחרת, לא?‬ ‫אנחנו לא יכולים לחכות לה בצל?‬
‫סבלנות, בובי.‬
‫במרידה, לזמן אין משמעות.‬
‫כן, אבל שרה לא מכאן.‬
‫היא כבר שייכת לכאן.‬
‫אם היית רואה כמה היא השתנתה‬ ‫מאז שהיא הגיעה לכאן...‬
‫כן, כבר שמתי לב לזה.‬
‫נכון?‬
‫היא רכשה כאן הרגלים רעים.‬
‫אי אפשר להכיר אותה.‬
‫היי.‬
‫מה?‬
‫יודע מה? אם אתה עובר למרידה כדאי שתסתגל.‬
‫לתרבות המאיה?‬ ‫-ולחום.‬
‫טוב, זה לא כל כך נורא.‬
‫עם מיזוג אוויר הכול יותר טוב, לא?‬
‫כמובן.‬
‫החלק הרע הוא המחיר.‬
‫זה יקר?‬
‫איפה שאתם גרים, לפחות 2,000.‬
‫2,000 זה בסדר.‬
‫אני יכול להסתדר עם 2,000.‬
‫בשבוע.‬
‫אוי, לא.‬
‫וגלידה?‬
‫אם תגיד את זה בשפת המאיה, אני מזמינה.‬
‫שרה?‬
‫הבחור הזה מת.‬
‫אני חי?‬
‫זה נכון.‬
‫אל תדאג בגלל קדחת הדנגי.‬
‫היא לא חמורה.‬
‫יש לי קדחת דנגי?‬
‫ומכת חום.‬
‫אבל אתה תחיה.‬
‫אז תצטרך ללמוד לחיות עם הקארמה הרעה שלי.‬
‫קארמה רעה?‬
‫אני זה שנמצא תחת ‬ ‫השפעת משככי כאבים חזקים, שרה.‬
‫אני רצינית, רוברטו.‬
‫חיי הם רצף אחד של מזל רע.‬
‫את מרגישה שהחיים שלך איתי הם מזל רע?‬
‫לא, רק רגע.‬
‫אל תכניס לי לפה מילים שלא אמרתי.‬
‫אני רק אומרת שהמזל הרע שלי הוא מאוד מדבק.‬
‫מאוד.‬
‫שרה...‬
‫שלחת את סאקניטה ‬ ‫כדי להפחיד אותי שלא לעבור לכאן?‬
‫יש לך מושג מה אני מקריב‬
‫בשביל לבוא לחיות איתך במרידה?‬
‫טוב...‬
‫זאת בדיוק הסיבה שאני מנסה ל...‬
‫להפחיד אותי?‬
‫לא.‬
‫להזהיר אותי?‬
‫שרה, שמחתי מאוד לעבור לכאן.‬
‫אבל גם פחדתי שאולי‬
‫היחסים שלנו קיימים רק בזיכרונות.‬
‫ולאחר שהגעתי לכאן נוכחתי בזה.‬
‫תראה, רוברטו...‬
‫אני אוהבת אותך מאוד‬
‫ואנחנו תמיד הסתדרנו ממש טוב.‬
‫ואתה אדם שהוא מאוד...‬
‫טוב, מאוד דייקן.‬
‫תודה.‬
‫ומגונן מאוד, אתה יודע?‬
‫וגם...‬ ‫-שרה, אני בסדר.‬
‫אני מאושר.‬
‫ואני רוצה שגם את תהיי מאושרת. זה מגיע לך.‬
‫אבל את לא תוכלי להיות מאושרת‬
‫אם את לא נמצאת איפה שאת רוצה להיות.‬
‫ואת רוצה...‬
‫מסטיק בטעם קינמון.‬
‫ואני לא כזה.‬
‫גם אני אוהב אותך מאוד, שרה.‬
‫סליחה!‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫היי...‬
‫הטבעת שנתת לי ממש יפהפייה.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו כשאנחנו מדברים על הטבעת,‬
‫זאת תהיה אי נעימות להחזיר אותה?‬
‫העניין הוא שהיא הייתה של סבתא שלי.‬ ‫והיא עוברת במשפחה מדור לדור.‬
‫לא, אני מבינה לגמרי.‬
‫אין צורך להסביר.‬ ‫-תודה.‬
‫היא שלך.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫גברת, תוכלי לתת לנו חמש דקות?‬
‫כמובן.‬ ‫-רק בזמן שאנחנו נפרדים.‬
‫בהחלט.‬ ‫-כן?‬
‫תודה.‬
‫שרה, היד שלך.‬
‫את לא עונדת את הטבעת.‬
‫החתונה שלך בוטלה, שרה?‬
‫החתונה שלי בוטלה.‬
‫מה קרה, שרי?‬
‫עדיף שתשאלי אותו.‬
‫זאת החלטה של רוברטו.‬
‫זה המרחק, נכון?‬ ‫-איזה מרחק?‬
‫הוא התכוון לעבור למרידה. ‬ ‫זאת לא הייתה הסיבה.‬
‫הוא גבר. הם נעשים מעיקים.‬
‫עדיף עכשיו מאשר בעוד 30 שנה, נכון?‬
‫"אנחנו נטפס למרומי‬
‫הענן האהוב עלייך‬
‫ומשם‬
‫הבית שלנו יהיה בשמיים‬
‫נתלה שלט‬ ‫מחוץ לדלת‬
‫'נא...'"‬
‫כאן.‬
‫טוב, זה החדר של החתן. זאת הסוויטה הראשית.‬
‫תודה, מתכננת החתונות שלי.‬ ‫-וואו!‬
‫איזה יופי!‬
‫אלה שעות האושר האחרונות שלך, אחי.‬
‫אבא, אל תאמר דברים פזיזים.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר, כל האחרים, בואו איתי.‬
‫היי, שרה.‬
‫יש לך רגע בשביל...‬ ‫-היי, סריטה.‬
‫נו, אבא.‬ ‫-רק רציתי...‬
‫רק רציתי להגיד לך...‬
‫הפתעה!‬
‫מחר הוא היום הגדול!‬
‫בסדר, תודה.‬
‫לחיי הכלה והחתן!‬
‫הנס.‬ ‫-מה?‬
‫הנס.‬
‫הנס מה?‬
‫הנס.‬
‫הבחור מהקרפים.‬
‫הוא קיים.‬ ‫-כן.‬
‫עם החולצה הירוקה שלו.‬
‫כן. סקסי.‬
‫ניצחת.‬
‫זה נהדר.‬
‫תודה לך על 32 השנים הטובות ביותר בחיי.‬
‫תסלח לי.‬
‫הנס?‬
‫אדוני?‬
‫אתה מוכן?‬ ‫שמרתי עבורכם את הסוויטה היפה ביותר.‬
‫תודה רבה.‬
‫תצטרף אליי?‬
‫כמובן.‬
‫בואי נלך.‬
‫אתה תשתגע עליה.‬ ‫-כן?‬
‫היא מדהימה.‬ ‫האחוזה הזאת מפורסמת בזכות מגרש הגולף.‬
‫גרמניה?‬ ‫-תסלחו לי. אנחנו הולכים לחדר.‬
‫לוסי! איך זה מרגיש?‬
‫את אלוהית, לוסי!‬
‫לוסי! איך זה מרגיש?‬
‫מה?‬
‫להתחתן עם אהבת חייך?‬
‫איך זה מרגיש?‬
‫המעצבת של השמלה היא אחותי,‬
‫שרה אסקריבנו.‬
‫תיהנו מהמופע.‬
‫אין לכם מושג כמה היא יפהפייה.‬
‫תראו אותה רצה!‬
‫זה אירוע השנה.‬
‫לוסי! מה עשית?‬ ‫-מה?‬
‫קיבלתי אלפי תגובות באינסטגרם,‬ ‫הם מתים על השמלה שלך.‬
‫אה, כן. תגידי לי,‬
‫מאיפה קיבלת את ההשראה?‬
‫איך זה מרגיש להיוולד עם כל כך הרבה כישרון?‬
‫זה ממש טיפשי.‬
‫האם תהיי המעצבת הרשמית של אחותך?‬
‫מספיק, לוסי!‬ ‫-לא, שרה.‬
‫מה?‬ ‫-אני רצינית.‬
‫תהיי המעצבת הרשמית שלי?‬
‫קיבלתי הצעת עבודה במילאנו.‬
‫אני צריכה להגיד לאמא להזדרז,‬ ‫אחרת היא תאחר.‬
‫בואי איתי, אם את רוצה.‬
‫אבל זה אומר, כן? לא?‬
‫אולי? אני אחשוב על זה?‬
‫בנות!‬
‫תדפקו בדלת לפני שאתן נכנסות, בנות!‬
‫אמא, זה בסדר,‬
‫אהבה זאת אהבה,‬
‫אבל את לא יכולה להזדיין עם איזה בחור‬ ‫כשאבא בחדר הסמוך.‬
‫תראה את הפנים שלך.‬
‫לוסי, זה אבא.‬
‫אבאל'ה!‬
‫היי, לו.‬
‫אהובות שלי, אל תנסו להבין, בסדר?‬
‫העניין עם הנס היה כדי שאבא שלכן‬ ‫ישתדל קצת יותר, וזה הצליח.‬
‫אהבה זאת אהבה.‬
‫איך זה מרגיש?‬
‫מה?‬
‫לאהוב מישהו. איך זה מרגיש?‬
‫כמו התפוצצות של אושר.‬
‫אני מרגיש שחזרתי לחיות.‬
‫בסדר, השיחה שלכם ממש מעוררת השראה,‬
‫אבל כדאי שנחזור אליה מאוחר יותר.‬
‫בואי נלך, לוסי.‬
‫כן. אני...‬
‫פשוט תמשיכו לעשות מה שעשיתם. הכול טוב.‬
‫הכול טוב.‬
‫אתה צריך להתלבש.‬
‫כולם כבר הגיעו לטקס.‬
‫כן.‬
‫כן, אני הולך. אני רץ.‬
‫- מאחלת לך שתהיה מאושר מאוד, גיסי -‬
‫ראיתי אותם. הם יגיעו.‬
‫מה? תיכנסי.‬
‫אני מצטער שעדיין לא התלבשתי. ‬ ‫אני פשוט לא...‬
‫הם לא הביאו את ה...‬
‫מרתה עדיין לא הביאה לי ‬ ‫את החליפה של שרה ו...‬
‫אני שונאת את המוזיקה שלך.‬
‫אני לא סובל את עולמך הקטן כמשפיענית רשת.‬ ‫אני שונא את הסיפורים שלך.‬
‫אני לא מרגישה‬ ‫התפוצצות של אושר כשאני רואה אותך,‬
‫ולא שחיי טובים יותר.‬
‫אני מרגיש שאנחנו...‬ ‫-לא מכירים.‬
‫בדיוק.‬ ‫-ואני גם לא רוצה להכיר.‬
‫גם אני לא.‬
‫אני מרגיש אותו דבר.‬
‫עכשיו מה?‬
‫מה נעשה עם המסיבה שם בחוץ?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫זה יהיה אסון.‬
‫כמה זמן עוד נחכה?‬
‫זה איחור רציני, נכון?‬
‫לוסי, איפה את?‬
‫אל תסתכלי עליי ככה.‬
‫סליחה, הם לא נורא מאחרים?‬
‫מה קורה?‬
‫אנשים אומרים שהחתונה התבטלה.‬
‫תוציאי אותי מכאן.‬
‫בואי.‬
‫לא.‬
‫אין כאן אף אחד.‬
‫בטוחה? ‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫הצילו.‬
‫טוב.‬
‫בואי נלך לשם.‬ ‫-טוב.‬
‫עכשיו, את יכולה להגיד לי מה קורה, לעזאזל?‬
‫ביי, חתונה,‬
‫ביי, ארון‬ ‫וביי לשרוול המזוין הזה שנמאס לי ממנו.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫שרה.‬
‫ראיתי איך אתם מביטים זה בזה. ארון ואת.‬
‫לא. שום דבר לא קרה בין ארון וביני.‬
‫אני יודעת. את אפילו לא צריכה לומר.‬
‫אין לזה שום קשר לזה.‬
‫שרי, אני יודעת מצוין שהשירים של ארון‬
‫לא על בחורה הונגרייה או אוקראינית. ‬ ‫הם עלייך.‬
‫לוסי, אני לא מבינה.‬
‫אחותי.‬
‫אני נפרדתי עכשיו ממישהו‬ ‫ואני מרגישה שנטל כבד הוסר מעליי.‬
‫זה ברור שאני מאוהבת ברעיון של ארון,‬
‫אבל אני לא מאוהבת בארון.‬
‫נשבעת שתמיד חלמתי שיהיה לי המזל שלך.‬
‫מה?‬
‫המזל שלי?‬
‫אל תתעסקי איתי, לוסי. איזה מזל?‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-בחייך.‬
‫את רוצה את המזל שלי?‬
‫כן.‬
‫אבל את קיללת אותי לפני שנים.‬
‫מה?‬
‫לוסי,‬
‫הייתה לי קארמה רעה מאז שקיללת אותי.‬
‫היי, רגע.‬
‫מה עשיתי?‬
‫עם העוגה, לוסי. בחייך.‬
‫איזו עוגה?‬
‫לוסי.‬
‫באחד מימי ההולדת שלך,‬
‫כיביתי את הנרות על העוגה שלך‬
‫ואת רתחת מזעם.‬
‫ואמרת לי שאת תיקחי ממני את כל המשאלות שלי‬
‫מאותו רגע והלאה,‬
‫לנצח.‬
‫זאת בדיחה?‬
‫שרה, הייתי בת חמש.‬
‫בחייך!‬
‫כישרון המשחק שלך ממש מעולה!‬
‫ממש עוצמתי.‬ ‫-לא. תקשיבי.‬
‫כל החיים שלי איחלתי לך רק דברים טובים.‬
‫באמת.‬
‫האדם היחיד ‬ ‫שהטיל את הקללה הזאת היא את, שרה.‬
‫את!‬
‫אני?‬
‫אני מצטערת שמשכתי לך בשיער‬
‫ושדחפתי את העוגה בפרצוף שלך.‬
‫אני נותנת לך את כל המשאלות שלי.‬
‫אז את אומרת,‬ ‫שאני הטלתי את הקללה הזאת על עצמי.‬
‫את וההחלטות שלך.‬
‫אז את לא חושבת שיש לי קארמה רעה?‬
‫כמובן שלא.‬
‫לא. אני מטומטמת אחת גדולה, מה?‬
‫לא, את לא מטומטמת.‬
‫ואם חלמתי שיהיה לי את המזל שלך זה...‬
‫מפני שאת ממש מדהימה.‬
‫את מוכשרת,‬
‫ואת כיפית.‬
‫את אמיצה.‬
‫אמיצה?‬
‫לכי.‬
‫ללכת?‬
‫"אני מבטיח לך‬
‫מתחת לאמת של השמש‬
‫אנחנו נטפס למרומי‬
‫הענן האהוב עלייך‬
‫ומשם"‬
‫חכה.‬
‫"הבית שלנו יהיה בשמיים‬
‫נתלה שלט‬ ‫מחוץ לדלת‬
‫'נא...‬
‫לא להפריע'‬
‫אנחנו חיים חלום"‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫לאן?‬
‫אבל יהיה לנו הרבה זמן לדבר, לך ולי. בסדר?‬
‫מוכנה?‬
‫מוכנה.‬ ‫-בסדר. בואי נלך.‬
‫היי.‬
‫איזו משאלה ביקשת?‬
‫כשכיבית את הנרות של העוגה שלי.‬ ‫מה ביקשת?‬
‫לנסוע לריינו אוונטורה.‬
‫בואי ניסע.‬
‫לוסי, ריינו אוונטורה כבר נסגר.‬
‫חוץ מזה, מה שבעיקר רציתי ‬ ‫היה להיפרד מקייקו.‬
‫בסדר, בואי נמצא את הלווייתן הזה.‬
‫קייקו כבר מת.‬
‫אה, זה מבאס.‬
‫לא, בסדר, אז בואי נמצא לווייתן אחר.‬
‫זה לא משנה אם זה לא קייקו‬ ‫הכיף הוא להגשים משאלה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-שנלך?‬
‫כן! אני רוצה לראות לווייתנים.‬ ‫-בואי.‬
‫רגע.‬
‫ברוכים הבאים, ידידים ומשפחה, לטקס.‬
‫מישהו צריך להתחתן היום.‬
‫והאנשים שעומדים כאן‬ ‫החליטו לחדש את נדריהם.‬
‫טוב, בואו נחגוג.‬
‫"אני יודע מה תמיד רציתי להיות‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫מה שתמיד רציתי להיות‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫מה שתמיד רציתי להיות‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫ואיפה החבאנו‬
‫את כל החלומות שהיו לנו כשהיינו ילדים?‬
‫הם מעולם לא פרשו כנף‬
‫הם מעולם לא עזבו את הקן‬
‫כל אותם חלומות חמקמקים‬
‫נותרו באבק כמו מכונית ספורט‬
‫מתעופפים לשמיים‬ ‫כל אותן הזדמנויות מוחמצות‬
‫אני רוצה לצאת הערב‬ ‫ולעשות שיקרה נס‬
‫רוצה לקטוף כוכב מהשמיים‬ ‫כדי להדליק את הסיגריה‬
‫לסובב את העולם בכף ידי‬ ‫כאילו שהוא כדורסל‬
‫אני רוצה לנצור את חיוכך‬ ‫כמו אז כשהייתה לך פלטה‬
‫אני יודע מה תמיד רציתי להיות‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫מה שתמיד רציתי להיות‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות‬
‫זה לרקוד בלי סוף‬
‫איתך עד שהבוקר יעלה‬
‫אני רוצה לצאת הערב‬ ‫ולעשות שיקרה נס‬
‫רוצה לקטוף כוכב מהשמיים‬ ‫כדי להדליק את הסיגריה‬
‫לסובב את העולם בכף ידי‬ ‫כאילו שהוא כדורסל‬
‫אני רוצה לנצור את חיוכך‬ ‫כמו אז כשהייתה לך פלטה"‬
‫- מבוסס על הסרט‬ ‫"אל תאשים את הקארמה שלך!" -‬
‫- מבוסס על רומן באותו שם‬ ‫מאת לאורה נורטון -‬
‫"אני אלעס אותך, ילדה‬
‫את המסטיק שלי‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי‬
‫את חריפה, אבל טעימה‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי, בייבי‬
‫לא אפסיק ‬ ‫עד שהלשון שלי תאבד תחושה‬
‫הנה אני בא, בזהירות‬ ‫אקלף אותך לאט‬
‫אסיר את השמלה האדומה‬ ‫בלי ספק, אנשק את צווארך‬
‫אתענג על זה כמו דוב‬ ‫אמצוץ את עורך הדביק‬
‫אמשיך ישר לנקודה המתוקה‬ ‫אתעלם מהסכנה‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי‬
‫את חריפה, אבל טעימה‬
‫את המסטיק בטעם קינמון שלי, בייבי‬
‫לא אפסיק ‬ ‫עד שהלשון שלי תאבד תחושה‬
‫את המסטיק שלי"‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬