Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Békésen aludtam az örök sötétség közepette.
Jó érzés aludni, ha nincsenek válaszaid.
Szóval aludtam.
Hónapokig.
Aztán húzott maga felé a fényesség,
de az életnek
még terve volt velem.
Fırat?
Fiam!
Salih!
- Mi az? - Kinyitotta a szemét.
Kinyitotta a szemét, Salih.
- De tényleg! - Micsoda?
- Jaj, fiam! - Fiam?
- Mondj valamit, fiam! - Fiam!
Kérlek, mondj valamit, drágám! Gyerünk, kicsim!
Nagyon szeretlek, fiam!
- Rám néz? - Jaj, fiam!
- Szerintem igen. - Nyitva van a szeme.
Fiam!
Anya?
Igen?
Igen, fiam? Mondd csak, drágám!
Mi az?
Mi történt a többiekkel?
Anya!
ISZTAMBUL, EGY ÉVVEL KORÁBBAN…
Ezen a héten egyetlen sem sem halt meg a városban?
Senki sem osztotta meg a bánatát rajtunk keresztül?
Tudjátok, hetente hányan halnak meg itt?
Nem tudjátok.
Ebből élünk, emberek. Miért nem tudjátok?
Majd én elmondom. Kétszáztíz ember.
Egyetlen nap, átlagosan.
Melda, szorozd meg a 210-et héttel!
- Fejben? - Ahogy jónak látod.
Lássuk… Hét, kettő, 14…
Hétszer kettő… 1470 a végeredmény.
Köszönöm. 1470 ember.
Hetente 1470 ember hal meg, és egyetlen gyászjelentésünk sincs?
Az Açar Ügynökségnek óriásplakátjai vannak, és nekünk?
TRAGIKUS VESZTESÉG
Csődbe megyünk.
Az újságok is halottak.
Az újságoknak is annyi, Fırat.
Az utolsó nekrológ a sajátunk?
Igen.
Hát jól van.
Akkor ennyi volt.
Ma bezárunk.
Mit kéne tennem? Nem sikerült.
Tudom, hogy tartozom nektek.
És a kormánynak.
Megadom, amint lehet, oké?
Kívánjatok minden jót!
- Minden jót. - Ja, és…
Ez nem a ti hibátok.
Egyedül én tehetek róla.
Ne mondj ilyet!
FIRAT REKLÁMÜGYNÖKSÉG
Beszéltem a többiekkel.
Senki sem siettet. Fizetsz, amikor tudsz.
Rendben?
Van egy fesztivál,
amire megyünk Serhattal.
Gyere te is!
Pont egy fesztiválhoz lenne kedvem.
Van mit ünnepelni.
Ez nem ünnepség.
Jógázunk, meg ilyesmi.
Kiengedhetnéd kicsit a gőzt.
Nincs már mit kiengednem.
Ne ostorozd magad! Oké?
- Figyelj! - Mi van?
Gyerünk! Ne lógasd az orrod! Kelj fel!
Befejeztük. Később elpakoljuk a többit.
Egyébként Serhat csomó pénzt keresett Bitcoinnal. Tudtad?
És?
Ha szépen kéred, talán kifizetné az adósságod egy részét.
Senkitől sem fogok pénzt kérni.
Jól van, Fırat. Legyen így. Többé nem hozom szóba.
Remélem, a hitelezőid is olyan kedvesek, mint te.
- Figyelj csak! - Mi az?
Mennyit keresett?
Mármint a Bitcoinon.
Meghívlak egy kávéra.
Gyere!
Fektess be, haver!
Kockáztatás nélkül nem lehet pénzt keresni.
Miért nem érted meg?
Tessék, drágám!
Ne feledd, ha nem kockáztatsz, nem nyerhetsz!
Erről van szó. Rendben.
- Oké. Tudom. - Tessék!
Egyél!
Jól van. Persze. Vegyél a gyengébbekből is!
Vegyél Ripple-t meg ilyeneket!
Rendben.
Ha ezt csináljuk…
Értem.
Akkor legyen így!
Mindig telefonál?
- Értem, Haktan. - Ma nagyon elfoglalt.
- Nem tudom, miért. - Csak a pénzről beszél.
Igazából hatalmas szíve van, tudod?
Tényleg? Mennyibe került?
- Ne csináld már! - De…
A bírósági tárgyalás a Ripple-ről február 9-én lesz.
Halló? Bocsánat. Nem volt térerő.
Február végét mondott. Értem. Nagyon köszönöm, uram.
Majd beszélünk! Viszhall!
Halló?
Ráérsz egy percre?
- Ki az? - Fırat, a hátsó ülésről.
- Nem volt más választásom. - Ez jó volt!
Látnod kéne az arcodat! Megérdemelted.
Most megfogtál. Elismerem.
Mi újság?
Menjünk!
- Tényleg jógázni fogunk, Melda? - Igen.
- Három napig? - Igen!
Ez nem egy fesztivál? Nézhetnénk a többieket. Kérlek!
Csak ígérd meg neki, hogy a legelsőn részt veszel, mint én!
Ki ez?
Serhat!
- Mi az? - Ide figyelj!
Ha nem hagyod itt a telefonodat, esküszöm, hogy szétverem.
Jól van. Rendben.
Nyugodj meg!
Ne feledd, meditálni jöttünk.
Nyugodj meg!
Megyek. Sziasztok! Ne késsetek el!
- Meditálni is fogunk? - Igen.
Pontosan mi ez a hely?
Melda, beszéljünk a pénzről, hogy holnap hazamehessek.
Ne légy nevetséges, Fırat!
Élj a pillanatnak, most az egyszer! Kérlek! Jó?
Felejts el mindent, és gyere velem!
Első este úgyis csak lazítunk és táncolunk.
Napkeltekor jógázunk.
- Napkeltekor? - Igen.
Az hány órakor van?
Mint a legtöbben tudjátok, mindig megfogalmazzuk a szándékunkat.
A szándékból táplálkozik az erőfeszítés.
Szenteljük a mai gyakorlásunkat annak,
hogy teljesen megtisztítsuk a lelkünket az időtől és az anyagi létezéstől.
Énekeljük el a mantránkat!
Elmondom, mit jelent,
hogy az új barátaink se legyenek összezavarodva.
Mindenki és mindenki, aki itt van,
földből és fényből jött létre.
Csak földből és fényből.
De gondoljatok másra!
Jó. Kezdjük a „Nirvana Shatakam”-mal!
Tapsoljuk meg a barátainkat,
akik csodálatos zenével fognak kísérni minket.
Yusuf, Lidya és a kirtan kórusunk.
Lefordítom a szöveget.
„Nem az elme vagyok.
Nem az értelem vagyok.
Nem a tudat vagyok.
Nem az ég vagyok.
Nem a föld vagyok.
Nem a testem vagyok.
Nem a lélegzet vagyok.
Nem az ismert vagyok, és nem az ismeretlen.
Nem a látható vagyok, és nem a láthatatlan.”
Máris jobban érzem magam ennek a helynek köszönhetően.
És ti?
Hát, tudod… „Nem vagyok semmi.”
A fordítás érthetetlenebb volt, mint a hindi verzió.
Mi volt a címe? „Nirvana Shakitan”? „Shakatan”?
Komolyan nem értetted?
Te igen?
Serhat, édesem, hát persze!
Minden földből és fényből áll.
Mit nem lehet ezen érteni?
Ráadásul a jógi nagyon híres.
Beszél a halottakkal, meg ilyenek.
- A halottakkal? - Aha.
Ez nevetséges!
Nem kell elhinned.
„Nem az ismert vagyok, és nem az ismeretlen.” Mit jelent ez?
Fırat, te értetted?
Nem, de lenyűgöző hangja volt.
- Micsoda? - Legalább a lényeg megvan? Nincs.
Azt mondja, le kell választanunk a lelkünket az anyagi világról, és…
Vagyis fel kell szabadítanunk a lelkünket az anyagi világtól három napra.
Mit nem értetek ezen? Szerintem fel tudjátok fogni. Gyerünk!
Legyetek egy kicsit spirituálisak! Ennyi.
Miért lett dühös? Várj meg!
Ne aggódj, anya!
Nagyon boldog vagyok. Imádom az életem, és nem megyek vissza.
Miért vagy ilyen?
Ne már, anya!
Egyáltalán miért sírsz?
Anya, miért zaklatnak fel olyan dolgok, amikkel én kibékültem?
Nem.
Nem, anya.
Nem akarok beszélni vele. Nem…
Nem akarok, anya.
Nem akarok beszélni vele, anya!
Hagyja csak!
- Megkeresem. - Nem kellett volna eldobni.
Itt kéne lennie, de…
És ha megadná a számát? Megcsörgetem, hogy halljuk.
Persze. Rendben.
Az csodálatos lenne. Köszönöm.
Tessék!
- Le van némítva? - Nem, csöngeni fog.
A képernyő világítani fog, gondolom.
Hallom. Itt van!
- Tessék! - Szuper!
Köszönöm.
- Jól van? - Igen. Jobban vagyok.
Legalább nem a tengerbe dobtam.
Hallottam, ahogy békés dalokat énekelt ma este,
de most…
Igen.
Ott azok lehetünk, akik akarunk, de itt…
Igen.
Fırat vagyok.
Gondoltam, jól jöhet a nevem.
Eldobhatja,
ha mérges.
Lidya vagyok.
- Lidya. - Igen.
Csak ne dobja a tengerbe!
- Még egyszer köszönöm! - És ön…
Mennyire haladó?
A jógára gondolok.
- Igazából zenész vagyok. - Értem.
Néha fellépünk ilyen rendezvényeken.
Értem.
Nem fizet sokat, de kellemes.
Ön sem fizet a táborért.
Tudja, mit? Én…
Kiskoromban szerettem volna megtanulni darbukázni.
A környékünkön senki sem játszott ütőhangszereken,
ezért nem választottam vagányabbat.
És aztán mi történt?
Amikor felnőtt.
Aztán…
- Két napja megszüntettem a cégem. - Értem.
Hirdetéseket tettünk közzé. Egyfajta reklámügynökség volt.
- Felnőttem, hogy adósságot csináljak. - Értem.
- Igen. - Világos.
Őszinte leszek.
Nem úgy fest, mint egy jógi.
- Miért van itt? - Azért…
Hogy békére leljek a jóga által.
- A barátom vett rá. - Rávette?
Bonyolult, de azért jógázok, hogy pénzt kérhessek kölcsön.
Tényleg bonyolultnak hangzik.
- Igen. - Lidya!
Igen? Gyere!
Helló!
Yusuf vagyok.
- Fırat. - Szia!
Köszönöm még egyszer.
- Szívesen. - Örültem.
- Minden jót! - Minden jót!
- Hol voltál? - Itt. Mi a helyzet?
Itt voltam nem messze.
Mit csinálsz?
Fırat!
- Itt nem adnak húst. - Tessék?
Nincs hús az étlapon.
És akkor? Kibírjuk.
Nem csak ma. Soha.
- Soha? - Ja.
- De miért? - Gátolja a szellemi képességeket.
Az İskender kebab?
Igen, haver.
- Serhat, nézd! - Igen?
- Tudod, mi az a Bitcoin? - Igen.
Mindenki erről beszél, de még mindig nem értem.
Hogy működik?
Hadd magyarázzam el, mi az a Bitcoin!
Mi a pénz?
- Mi a pénz? - Így kezdte.
Aztán egész éjjel beszélt. Esélyem sem volt megkérdezni.
Semmi sem tesz boldoggá, amiért túlságosan igyekezned kell.
Elég, ha jelen vagy.
Nem kell megfeszülnöd.
Nem kell áldozatokat hoznunk a céljaink érdekében.
A célok rabszolgává tesznek.
Ha elértük, amit kitűztünk célul,
rájövünk, hogy az utunk becsvággyal volt kikövezve.
A siker érdekében
lemaradtunk a legértékesebb részről: magáról az útról.
Minél előbb odaérni.
Csak ezt akarjuk.
Ha a tükörbe nézve képesek vagytok
őszintén azt mondani magatoknak, hogy „szeretlek”,
csak akkor álltok majd készen arra, hogy szeressetek valaki mást.
Nézz magadba!
Mindig nézz magadba!
Ne mindig másokat nézz!
Csak nézz magadba!
Magamba néztem, és eszembe jutott.
150 000 líra adósságom van.
Egy furcsa bejelentést szeretnék tenni.
Ne feledjétek, hogy a történelem nem ismétli önmagát.
Egy körforgás az egész.
Ezért jelzi az ég, hogy mi fog történni.
És mostanában
a csillagok nem közölnek túl jó híreket.
Nagyon aggasztó napok várnak ránk.
Sokáig fog tartani.
És ha vége lesz,
eljön a Szerelem végnapja.
Akik az igazságot keresik, újra együtt lehetnek azon a napon.
A jelek fontosak.
Az is fontos, hogy felismerjük, ha jelet látunk.
Akik az áramlattal úsznak,
erőfeszítés nélkül odaérnek.
A többiek viszont
tovább küzdenek ellene.
Viszlát!
Találkozunk, ha eljön a Szerelem végnapja.
Most akkor mi fog történni?
Nem tudom, de nem szólok, nehogy dühös legyen.
- Mi… - Az istenit!
Fogjátok be! Én is gondolkodom.
Gondolkodsz?
Fut előttünk egy út
De tele van csapdával
Van egy másik út is
De nem fordulhatsz vissza
A tengerhez közel
De távol a világtól
A tengerhez közel
De távol a világtól
Hagyjunk fel ezzel
Felesleges igyekezni
Te, a józan lélek
És én, a megfáradt ember
Keressünk magunknak egy helyet
Távol a világtól
Keressünk magunknak egy helyet
Távol a világtól
Újra megcélozzuk a csillagokat
Az életben jön egy újabb fejezet
Nekem elég volt ennyi, inkább elmegyek
Keressünk magunknak egy helyet
Távol a világtól
Annyi mindent nem tudtam megtenni
Elégedetlen vagyok és bűnös
Ments ki ebből a városból
Keressünk magunknak egy helyet
Távol a világtól
Keressünk magunknak egy helyet
Távol a világtól
Haver, figyelj rám! Csinálj egy eladási megbízást!
Ne hívogass! Csak várj!
Várj, haver!
Isteni ez a hús. Kérsz?
Fırat, te kérsz?
- Te? - Nem.
Ahogy érzitek.
De baromi finom. Olyan rég ettem húst, hogy remegek.
- Fenséges. - Túlzol.
Halló?
Mit csináltál az épülettel Tophanéban?
Keresd meg a tulajt! Hogyhogy nem tudod?
Oké. Később hívlak. Mennem kell.
Hív valaki más. Jól van.
Halló?
Szia, Serhat! Fırat vagyok.
Szép volt!
- Hogy dőlhettem be újra? - Ne tedd le!
Így jobb mindkettőnknek. Beszélnünk kell.
Nekem…
pénz kellene.
Gondoltam, talán tudsz segíteni.
Ezt akartam kérdezni. Mindegy, hagyjuk!
Vedd úgy, hogy nem is hívtalak.
Oké. Mennyi pénz kéne?
Sok.
Sok, de…
Mennyit tudsz kölcsönadni?
Mennyi az adósság?
- Melda nem mondta? - De igen.
- Mondta. - Akkor miért kérded?
- Bűntudatot keltesz bennem. - Le van kötve a pénzem.
Lekötött betétbe helyeztem. Ezért…
- De tudok adni tízezret. - Harmincat.
- Tessék? - Legyen harmincezer.
Hogy kifizethessük az alkalmazottakat. Ugye, Fırat?
Serhat, ne csináld!
Egy része azonnal visszajön.
- A fizetésemre célzok. - Harminc?
Nem sok egy kicsit?
Jól van. Akkor legyen harmincezer.
Átutalom, ha hazaértünk.
Haver, köszönöm szépen!
Később felhívlak.
- Felhívod? - Mekkora poén!
Még viccelődik is.
Hogy vagy, anya?
Jól vagyok. Hogy vagy, fiam?
Megvagyok. Nem panaszkodhatok.
Jól van. A lényeg, hogy jól vagy.
Mondj egy számot egy és 40 között!
Nem értek a számokhoz.
Kérdezd a fiad!
- Amúgy is őt kérdeztem. - Jaj, te…
Halló?
Apa, várj!
Mi újság?
Mondj egy számot egy és 40 között!
- Apád kérdezi? - Nyilván.
Jól vagy?
Hadd szemléltessem egy 1-től 40-ig terjedő skálán!
Nulla.
Remek. Gyere be az irodába reggel!
- Nem illik hozzám ez a munka, İrfan. - Fogd be!
Csak gyere be! Várni foglak.
Halló? Harminckettő, apa.
Harminckettő? Remek!
Harminckettő.
Megvan!
Egy: nem vagy olyan helyzetben, hogy válogass.
Kettő: le fogják foglalni a cuccaidat.
Nem lehet ez a kettő. Ez ugyanaz.
Micsoda?
Semmi. Folytasd!
Nem vagyok túl okos, de vállalhatóan nézel ki.
Rá tudod venni őket.
Az orvosok írják fel a gyógyszerünket,
nem a versenytársaink.
Csak ennyit kell tenned.
Használd a promóciós anyagokat!
Az országban minden egészségügyi intézményben
ott kell legyen az asztalon a naptárunk.
Vannak olyan telefonos izénk is. Azok a kör alakú tartók.
Tartja a telefont.
Ha az orvos nem harap rá, adj neki pár tollat, és ennyi.
Menj tovább a következő helyre!
Bagel?
- Nem, kösz. - Egyél!
- Már reggeliztem. - Tele vagy?
Lesz egy konferencia Marmarisban.
Csomagolj össze!
FŐ AZ EGÉSZSÉG AJN GYÓGYSZERVÁLLALAT
Kedves vendégeink, üdvözöljük önöket a konferencián!
Idén minden képviselőnk, hogy sikerre vigyük a márkánkat…
Mivel néhány kollégánk keményebben dolgozik, mint a többiek…
…harmadik legmagasabb eladási adatok…
…megtettek minden tőlük telhetőt.
Szeretném felhívni a színpadra Beşir Fulya urat.
További sok sikert kívánok!
Ferit?
Nem Ferit.
Fırat!
Igen!
Jó, hogy nem dobtad el a nevem.
Naná! Hogy vagy?
Jól vagyok. És ti?
Megvagyunk. Dolgozunk.
Ma mi játszunk az előcsarnokban.
Az első találkozás amúgy sem számít.
Az csak véletlen.
De a második számít. Az már szinkronicitás.
- Ezt ki mondta? Nem vall rád. - A nagymamám.
- Kedves gondolat. - Ugye? Köszönöm.
Mit keresel itt?
Felvettek egy gyógyszercéghez.
Ez a közös nászútjuk.
Ez jó.
Mit árultok?
Milyen betegségeket gyógyítotok?
Tudod, fekélyek, gyomorégés…
Fájdalomcsillapítók.
Minden ilyesmi.
Nem hangzik jól, ugye?
Hát tudod…
- Csak próbálkozom. - Próbálkozol?
Próbálkozom, igen.
Amúgy ezt még mindig nem értem.
Hogy érsz el bármit próbálkozás nélkül?
Mit akarsz elérni?
Kenyérrevalót.
Megélhetést.
Kérdezhetek valamit?
Szereted a munkádat?
Még csak most ismertem meg.
- Mit csináltál előtte? - Volt egy ügynökségem.
- Nekrológokat árultam. - Nekrológokat?
Az újságokba.
„Ez a tragikus veszteség…
- Blablabla. - Komolyan?
- Ez nagyon cuki. - Cuki?
- Bocsánat. Ez… - Komolyan.
- Nagyon sajnáljuk. - Ez nem vicces.
Bocs, hogy nevettünk.
Nem baj. Intézem a nekrológokat, ha belehaltok a röhögésbe.
- Vagyis intézném, ha tudnám. - Pontosan.
Nincs több.
Mennünk kell.
Vár ránk egy hangpróba az esti koncert előtt.
- Hol lesz? - Van egy strand az erdei út mellett.
Ott játsszunk ma. Gyere el, ha ráérsz.
Nem lehet. Hatalmas rendezvény lesz ma este.
- Jön Hadise és Beyazıt Öztürk. - Hűha!
Értem. Mi nem vagyunk elég nagy sztárok.
- Nem erről van szó. Kötelező. - Világos.
Csak tartsd észben!
- Jók legyetek! - Szia!
Szerintem a második találkozás sem számít igazán.
Csak a harmadik.
Halló?
Jaj, Fırat úr, nagyon fájnak az ízületeim.
Mitől lennék jobban?
Szakíts Serhattal.
Nagyon vicces.
Mi a helyzet?
Nem sok.
Emlékszel a lányra a jóga elvonulásról? Az énekesre.
Igen?
Ma összefutottam vele.
Komolyan? És?
A közelben lépnek fel ma este.
- Meghívott, de… - Tényleg?
A cég tart ma egy hatalmas rendezvényt.
- Kirúgnak, ha nem megyek el. - Az szívás.
Lidyának hívják.
Micsoda? Lidya?
Nehéz lehet nem futni egy lány után, akit Lidyának hívnak.
Az is.
Akkor ne gondolkodj! Tedd azt, ami boldoggá tesz!
Értem. Szóval azt mondod, hogy kövessem a szívemet?
Pontosan. Vagy csak vidd magaddal, bárhová is mész.
Ugyanaz.
Jól van, drágám. Csókollak!
- Majd mesélj, jó? - Oké.
Köszönöm.
Most együtt!
Isztambulban régen sokan kedveltek engem.
Végeztem az egyetemen.
Ambiciózus voltam és elszánt.
Az üzlet rendben volt. Minden simán ment.
Élveztem az éjszakai életet.
És aztán…
megállt a dolog.
És elindult a lejtőn.
Elértem a mélypontot. Aztán még mélyebbre süllyedtem.
Még mélyebbre?
Rengeteg pénzzel tartozom.
Mivel eljöttem a koncertetekre, már nincs állásom.
Nem tehetek róla. Elbuktam.
Nem voltam rá képes.
Mi volt a célod?
Meggazdagodni?
Nem tudom. Elmész egy étterembe. Látod a legjobb asztalukat.
Sosem ültem a legjobb asztalnál.
- Borzasztó! - Egyszer sem.
Ez volt a célod? Komolyan?
Amúgy is, miért élünk?
Vannak a gazdagok.
A híresek és az elit réteg.
A legjobb helyen ülnek, mi meg…
- És mi van azon a helyen? - Behűtött italok, haver.
- Kényelmes székek. - Minden étteremben vannak székek.
Viccet félretéve, nem is tudom. Emlékeztek a jóga elvonulásra?
- Igen. - A csaj mesélt valamit arról…
A csaj?
- Nem csaj volt? - De igen.
- Mindegy. Folytasd! - Az igyekezetről beszélt.
Elgondolkodtatott.
Mármint…
Éhes vagyok.
Együnk egy szendvicset! Van itt egy híres hely.
- Mert túl sokat beszélek? - Nem. Gyere!
Esküszöm, nem azért. Gyere!
- Elmegyünk? - Aha.
Fogd meg ezt!
Menjetek előre!
Köszi.
Gyere!
Várj!
- Jól vagyok. - Lassabban!
- Nem lehet titeket egyedül hagyni. - Várj!
- Ne már! - Várj!
Miért nem fogtad rendesen?
Bíztam benned. Hagytad elesni.
- Holnap Köyceğizben leszünk, ugye? - Igen.
Aztán Fethiye, Göcek, Ortaca. Tele a hét.
Aludjunk itt, vagy menjünk?
- Menjünk! Csak egy órányira van. - Oké.
Te mit fogsz csinálni?
Semmit.
Életemben először nincs tervem.
Sem célom.
Ez csodálatos! Végre szabad vagy.
Igen.
- Nemsoká a cuccaimtól is megszabadítanak. - Kit érdekel?
Igazából amúgy sincs semmink.
Apám mindig azt mondta,
„a tulajdon nem az, amit kiélvezel, hanem az, amiért felelős vagy”.
Amikor még kedves fickó volt.
Mivel amúgy sincs dolgod, velünk jöhetnél.
Igen!
Csapódj hozzánk!
Dalamanból visszamehetsz a boldog életedbe.
Pontosan. Talán még darbukán is játszhatsz.
Darbukán?
Aha.
Te nem tudod. Gyerekként meg akart tanulni.
- Tényleg? - Dehogy, haver.
- Mármint igen, de… - Ne már!
Na, gyere!
Talán Yusuf megtanít dobolni, ugye?
Meglátjuk.
Hol vagy? Miért nem vetted fel?
Sajnálom, haver. Túl sokat ittam.
Hol vagy?
Nem fog menni. Tényleg nem nekem való ez a munka.
De köszönök mindent. Elmegyek.
Hát rendben. Isztambulban találkozunk.
- Van pénzed? - Van egy haldokló kártyám.
Jól van. Átutalok egy keveset.
Kompenzációként.
Nagyon köszönöm.
- Köszi. - Vigyázz magadra!
A táskám!
Csak próbált énekelni, haver.
- Ez jó volt! - Nyújtotta a rózsát.
- Háromszor. - Fejen harapta.
Mit tehettem volna?
- Most kezdtem dobolni. - Tudjátok, mit?
Jól elláttad a baját.
Miért léptél közbe? Hagynod kellett volna.
Nagyon jól szórakoztam.
Ott vagyunk már?
Megjöttünk.
Gyertek!
Szende!
Kicsikém!
Gyere, drágám!
Szia, édesem!
Gyere, kicsikém! Nézd, ki van itt!
Szende, ő Fırat. Üdvözöld!
Szia, Szende úr!
Hölgy.
- Lány? - Igen.
Szia, kislány!
Segíthetek?
- Hol van Banu? - Kicsoda?
Banu.
Rossz helyen jár. Itt nincs Banu.
Ki vagy te?
Ezt én is kérdezhetném. Ki maga?
Ki az?
Hogy szólítanak?
- Lidya. - Lidya?
Külföldi nevet választottál?
Nem külföldi.
Megváltoztattad megboldogult anyám nevét?
Nem változtattam meg senki nevét.
Csak a sajátomat. Anyukád neve még mindig Banu.
Te most…
együtt élsz ezzel a két sráccal, Banu?
Igen.
Mert a barátaim, apa.
Élvezed, hogy kínzol minket, vagy mi?
Nem gondolsz az édesanyádra?
Mindig szégyenkezünk, ha a rokonok rólad kérdeznek.
Hazudunk az embereknek.
Mit ártottunk mi neked?
Megvertünk? Szidtunk? Éheztettünk?
Miért teszed ezt velünk?
Nem teszek semmit, apa.
Csak a magam módján akarok élni, de ti ezt nem értitek.
Igazad van. Nem értem.
Nem értem, mit keres a lányom egy viskóban két random fickóval.
Magyarázd el, édesem! Tényleg nem értem.
Oké. Elárulnád, miért sértegeted a barátaimat?
Banu, nézd! Próbálok nyugodt maradni.
Nem igazán sikerül.
Ne provokálj!
Szende!
Gyere ide!
Gyere, drágám!
Bemutatlak egymásnak.
Ő Behçet, az apám. Ő pedig Szende.
Nem szereti a kutyákat. Ne vedd magadra!
- Ó, drágám! - Nézd, Banu!
Kijöttem ide miattad.
Megkínálhatom?
Kösz, nem kérek.
Tudod, mit? Én kérek.
Yusuf, köszönöm szépen, drágám!
Nem ismerek nálad jobb embert. Köszönöm.
Esetleg kávét?
- Török kávét, vagy… - Jól a tea.
Tessék!
Elkeserítettél minket.
Fájdalmat okoztál.
De jóvá teheted, ha akarod.
Hogyan?
Elfelejted ezt a Lidya-színjátékot.
Összepakolsz, beszállt a kocsiba,
és együtt hazamegyünk.
Újra építész leszel.
Újra te leszel a mi egyetlen Banunk.
Mint néhány évvel ezelőtt.
Beszállsz végre a kocsiba?
Apa, én…
Most vagyok a legboldogabb, mióta eljöttem otthonról.
Nem csináltam semmit,
ami okot adhatna a csalódásra.
Nem is tudom. Talán egy nap majd elfogadjátok Lidyát, de én…
Én már elbúcsúztam Banutól.
Nektek is el kéne.
Akkor…
jobb, ha tudod…
hogy már nincs családod.
Többé már nem vagy a lányunk…
Lidya.
Egyszer elmehetnél úgy, hogy nem törsz össze semmit.
TEKNŐSMENTŐ- ÉS KUTATÓ KÖZPONT
ISTEN HOZOTT!
Találkoztam vele. Csodálatos nő.
- Kicsoda? - June kapitány.
A nő, aki felfedezte és megmentette a Caretta carettákat.
Brit családból származik.
Harmincöt évvel ezelőtt
mindent hátrahagyott, és idejött egyedül egy aprócska hajón.
- Azta! - Mielőtt idejött,
három kontinensen élt.
Most már itt lakik.
Ez az utolsó állomása. Itt folytatja az életét.
Hát nem lenyűgöző?
Akiknek nincs bátorságuk ilyesmit tenni, nem mondhatják, hogy igazán élnek.
Szerencsére az apja nem jött utána.
Hülye vagy.
A szüleink azt mondanák:
„Mihez fogsz kezdeni a teknősökkel?”
Ezek nem teknősök, hanem Caretta caretták, apa.
Miért kell ismételni? Nem hívhatnánk őket karaténak?
Karaténak?
- Mármint Carettának. - Caretta caretta.
Hogyan ismerkedtetek meg?
Elifen keresztül.
Elif?
- A barátnőm. - Értem.
Szakítottatok?
Nem.
Meghalt.
Anıttepében laktunk.
Ankarában.
Hét évig voltunk együtt.
Hirtelen betegedett meg.
Nem számítottunk rá.
Gyorsan felemésztette.
És meghalt.
Aztán gyászolni kezdtem.
A barátaim próbáltak vigasztalni.
De ahogy tovább gyászoltam,
sorban lemorzsolódtak.
Csak Lidya maradt.
Egyetem óta zenélünk együtt. Biztosítás nélkül.
Túl vagy a gyászoláson?
Mindig velem van.
Neki címezek minden dalt.
Ha valaha elhagy…
ha valaha szakítunk…
akkor leszek túl a gyászon.
Nem mondod, hogy engedjem el?
Ja.
Kicsit máshogy közelítek ehhez.
A halottakkal élek.
Mit érzel iránta?
- Tessék? - Mit érzel Lidya iránt?
- Hogy érted? - Ugyan már! Áruld el!
A kérdés az, hogy ő mit érez irántam.
Kérdezzük meg?
Fogd be!
- Nem fáztok? - De igen.
Megfagyunk. Nagyon hideg van.
Igen?
Igazi kis tyúkanyó. Fogta, és rám dobta.
- Jaj, ne már! Tessék! - Köszönöm.
- Köszi. - Így, ni.
Tessék!
Szerintem a legszebb dal, amit Elifnek írt, az az „Élet nélküled”.
Játszd el!
Szende!
Gyere ide!
Nem tudom, hogyan felejtselek el
Vagy hogyan kezdjek új életet
Nem akarok többé
Nélküled élni
Nem tudom, hogyan felejtselek el
Vagy hogyan kezdjek új életet
Nem akarok többé
Nélküled élni
Érezzük jól magunkat ma este, te meg én
Ők is néznek minket, ugye?
- Az égből? - Igen.
Szerintem igen.
Biztos azt kérdezik: „Van egyáltalán ott élet?”
Nincs.
Mármint van, de nehéz.
Ez a hely egy szeméttelep.
Remélem, ti szabadabbak vagytok.
Mi történt?
A te értelmezésed szerint most már teljesen szabad vagyok.
A hatóságok lefoglalták mindenemet.
Felzaklatott?
Nem tudom. Nem érzek semmit.
Ugyan már! Feldúlt vagy.
Igen, egy kicsit. Nagyon igyekeztem, hogy berendezzem.
Már megint az igyekezet.
Igen. Igazad van.
Lidya!
Voltál már szerelmes?
Nem tudom.
Honnan tudja az ember, hogy szerelmes?
Megfájdul a hasam.
Nagyon fura. Nem éles fájdalom, de ott van.
Az egész testem elzsibbad.
Akkor kijelenthetjük, hogy a szerelem a legveszélyesebb drog?
Igen, de az elvonási tünetek a legrosszabbak.
Igen.
Arról beszéltünk, hogy kár nagyon igyekezni.
De a szerelemért nem lenne érdemes?
Szerintem ez az egyetlen dolog, amiért nem kellene igyekeznünk.
A szerelemnek
magától kell megtörténnie,
szabadon és természetesen.
Szerinted az tényleg szerelem, amikor az egyik kényszeríti a másikat?
Nem.
- Egy hullócsillag! - Igen.
Kívánj valamit!
Valóra szoktak válni?
Nem tudom. Nem tartom számon.
De azért kívánj!
Kívántam.
Én is.
- Yusuf, állj meg! - Mi az?
- Tolass vissza! - Miért?
Tolass! Láttam valamit.
- Mit láttál? - Azt a…
Menj vissza! Azt a dolgot…
- Nem ezt a jelet mutatta a jógi? - Tényleg!
- Ugye? - Igazad van. Ez az.
Mi legyen?
- Menjünk? - Menjünk!
- Igen. - Menj!
Rendben.
Nézzétek! Még egy.
Ugye?
- Kövessük! - Fordulj jobbra!
- Menj jobbra! - Igen.
Igen. Erre!
Helló!
CSENDES ELVONULÁST TARTUNK TILOS BESZÉLNI
MENJETEK EL, VAGY NE BESZÉLJETEK
MENNYI IDEIG TART?
HÉT NAP
MARADUNK
Üdvözöllek titeket!
Csak én beszélhetek itt, ha muszáj.
Ismertetem a tábor napirendjét, és hogy mi hogyan zajlik.
Minden nap reggel 4:00-kor kelünk.
A reggeli meditáció után megreggelizünk.
Nincsenek foglalkozások.
Nincs jóga. Nincs testmozgás.
Csak ti és semmi más.
Élvezzétek a csendet és a békét!
Isten hozott!
Reggel 4:00 órát mondott?
Rendben. Most már beszélhetünk.
Nem akartok, igaz?
Így szokott lenni.
Be nem áll a szánk, de a némaság után nem tudunk megszólalni.
Mindegy. Hamarosan mind megtudjuk az igazságot.
Addig is ég veletek!
Azta!
Szóval?
- Mi az? - Szóval mi?
Egy pár vagytok?
- Micsoda? - Honnan veszed?
Láttalak csókolózni a tornácon.
Láttál minket?
Persze. Csak ügyesen lepleztem.
Srácok, nem válaszoltatok a kérdésre.
Egy pár…
Személyes intézkedésekre lesz szükség, mint minden betegségnél.
Rengeteg tesztet végeztünk el.
Ha mintát vettünk volna minden gyanús esetben,
és megvizsgáltunk volna minden mintát, elcsíphettük volna mindegyiket?
A 99,9%-ukat igen.
Nem mondhatok 100%-ot, mert semmi sem biztos ezen a világon.
De sikerült volna.
MUĞLA KÖZLEKEDÉSI BALESET
RENDKÍVÜLI HÍREK
SZÖRNYŰ BALESET MUĞLÁBAN YUSUF DAĞLI MEGHALT
Folyamatosan halnak meg emberek a koronavírus miatt,
és így is menni akar.
- Köszönöm. - Köszönjük.
Köszönöm.
Meg kell találnom.
Nagyon furcsa dolgok történtek, amíg kómában voltál.
Nem láttad a tévében?
Már több ezer ember meghalt, Fırat.
És még nincs vége.
Az éttermek bezártak.
Lezárások vannak.
Hogy magyarázzam el?
Bárcsak mi is átaludtuk volna ezt, mint te.
Az apjának építőipari cége van Ankarában. Megvan a címe.
Már úgyis találkoztam vele. De kéne egy autó.
És egy kis készpénz, de már így is sokkal tartozom.
Ne légy nevetséges!
Szóra sem érdemes.
Nem tartozol nekünk semmivel.
Csak az számít, hogy egészséges vagy.
Hát persze.
Ne most beszéljünk az adósságokról.
A kulcsok.
Autód már van. Haza ne gyere a lány nélkül!
Rendben.
Kösz, haver!
- A benzin… - Bízd csak ránk!
Utalunk egy kis pénzt a kártyádra.
Mit is szponzorálunk mi most?
A szerelmet, édesem.
Mi lenne velem nélkületek?
Jó lenne. Valaki más kocsiját kéne elvinned.
- Jó utat! - Nagyon köszönöm.
Parancsoljon, uram!
BETT VÁLLALAT
- Üdv! Behçet úrhoz jöttem. - Van időpontja?
Nincs, de nagyon fontos.
Akkor kérjen időpontot.
A sofőrje vagyok. Mi a baj?
Helló! Behçet úrhoz jöttem. Lidyáról van szó.
Banuról, a lányáról.
Én is a kocsiban ültem.
Kövessen!
Ha hallgatott volna rám, és beszáll a kocsiba,
ez nem történt volna meg.
Hol van most? Jól van?
Mit akarsz, testvérem?
- Csak látni szeretném. - Értem.
Hogy is hívják?
- Fırat. - Nézze, Fırat úr!
Szeretném, ha eltűnne az irodámból, és elfelejtené a lányomat.
Most látjuk egymást utoljára.
Ha még egyszer meglátom,
nem leszek kedves.
Nem emlékeztetheti a lányomat arra, amit próbálunk elfeledtetni vele.
Nem akarok rosszat. Csak látni szeretném egyszer.
További szép napot!
Nem akarok tiszteletlen lenni, de ezt elmondom.
Maga az, aki a leginkább bántja őt.
Dobd ki!
- Menjünk! - Engedj el!
- Uram… - Engedj el!
Kimegyek levegőzni, jó?
Kómában voltam. Ezért nem tudtam eljönni.
Tudom.
Hívtalak. Annyiszor, hogy feldühítettem anyukádat.
Nem szólt róla.
Engem okolt mindenért.
És az apád…
Hogy is mondjam… Nagyon barátságos volt velem.
El tudom képzelni.
Azt mondták, nem fogok tudni járni,
de nyilván nem tetszett a dolog.
Már sokkal jobban vagyok.
Yusuf…
Elég időt kaptatok.
Beszélhettetek.
Úgy helyes, ha most békében elbúcsúztok.
Nézd, fiam!
Most kezdett el felépülni.
Végre visszakaptuk a lányunkat.
Ne kavarjuk fel a dolgokat!
- Anya, amint jobban leszek, én… - Nem mész sehová.
Többé nem mehetsz sehová.
- Megint te? - Semmi baj, Nezir.
Gyere, drágám!
Rendben, anya.
Ég veled!
Ne adjuk fel!
- Lidya! - Fırat!
Mi a frász ez?
Hé!
Nezir! Fırat!
Gyerünk! Siess!
Jól vagy?
Igen.
Sosem voltam jobban.
Szende!
Jaj, Szende!
Drágám!
Kicsikém!
- Annyira hiányoztál! - Üdvözöllek titeket!
Üdv! Köszönjük!
Szia, szépségem!
Jaj, kicsikém!
Szia, édesem!
Hol vagyunk?
Pont ott vagyunk, ahol véget ér a történet.
Biztos álmodtatok egy helyről a hegyen.
Yusuf?
Te nem…
Nem haltál meg?
De igen.
Mi most…
Mi most valahol a létezés és a fénnyé válás határán vagyunk.
A körforgásoknál nincs vég.
Csak kezdetek vannak.
Csak kezdetek.
Ég veletek!
A „vég” szó
csak egy negatív változata a „kezdet” kifejezésének.
Azt hisszük, a vég örökre szól, ezért negatívan tekintünk rá.
A tapasztalataink számítanak, nem az, amit hátrahagyunk.
Amit befejezünk, és nem az, amit félbehagyunk.
A legártatlanabb, legőszintébb dolog, amit életünk során létrehozunk,
a könnyeink.
A boldogság nem egy folyamat, hanem egy pillanat.
Amit nem őrizhetünk meg.
Értem. Ez egy nagyon szomorú dal.
De vidám a dallama.
Egy gyászinduló,
de a gyerekek kuncognak rajta.
Nem tudom, hogyan felejtselek el
Vagy hogyan kezdjek új életet
Nem akarok többé
Nélküled élni
Nem tudom, hogyan felejtselek el
Vagy hogyan kezdjek új életet
Nem akarok többé
Nélküled élni
Érezzük jól magunkat ma este, te meg én
Vagy lopjunk bánatot az időtől
Ne várjunk tovább
Ez a hajó már elúszott a kikötőből
Érezzük jól magunkat ma este, te meg én
Vagy lopjunk bánatot az időtől
Ne várjunk tovább
Ez a hajó már elúszott a kikötőből
Nem tudok elaludni többé Csak ha rád gondolok
Belefáradtam abba
Hogy nélküled nézzem a naplementét
Nem tudok elaludni többé Csak ha rád gondolok
Belefáradtam abba
Hogy nélküled nézzem a naplementét
Érezzük jól magunkat ma este, te meg én
Vagy lopjunk bánatot az időtől
Ne várjunk tovább
Ez a hajó már elúszott a kikötőből
Érezzük jól magunkat ma este, te meg én
Vagy lopjunk bánatot az időtől
Ne várjunk tovább
Ez a hajó már elúszott a kikötőből
A feliratot fordította: Kiss Orsolya