Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Faen. Dette kommer aldri til å gå.
Jeg ser ingen baby, bare en oransjeaktig klump.
Altså... Jeg vet ikke, jeg. Er det liksom meningen at...
Penka?
-Silvio? -Jeg glemte melken, Penka.
Silvio. Nei, det er ikke... Kom hit nå!
Hva er det for noe?
-Hva er det? -Jeg tror...
Hva? Penka?
Penka. Å...
For du gir meg multi-instrumentalistiske vibber.
Å, ok.
Fødselen min varte i 54 timer og 45 minutter.
-Tenk på den symmetrien. -Ja.
Etter den 12. timen hadde jeg bedt om epidural.
Jeg vil bare være nummen. Skjønner du?
Jeg har faktisk tatt litt Oxy allerede. Jeg har så vondt i korsryggen.
Barnet tar ikke skade av det.
Ok. Hun... Hun bare tuller.
-Hun tuller med deg. -Nei, det gjør jeg ikke.
-Har dere funnet en erstatning? -En erstatning?
-For stakkars, søte Penka. -Å.
Vi har snakket om å bare føde på sykehuset.
-Har vi? -Hva? For det første, ro ned.
Vi er allerede ganske langt på vei,
og Penka var egentlig den eneste jeg kunne tenkt meg å...
-Vel, Penka var unik. -Veldig unik.
Men det betyr ikke at det er mer... Flere unike...
-Vi prøver å finne ut av det. -Ja.
Det høres ut som dere prøver å finne ut av det.
-Hei. -Hei.
Vet du hva det er?
Kål.
Og det?
-Også kål. -Skjønner.
Masse kål.
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Gutter? Hei.
Vet dere hvorfor alle er samlet her i dag?
Moren min er død.
Husker dere Penka?
Hun var der da dere ble født.
Hun var den første som noensinne rørte ved dere.
Vet dere hvor dere var før dere kom til på jorda?
Vet dere hvor dere drar når dere forlater den?
Dere vandrer, akkurat som Penka, tilbake over Regnbuebroen.
Men alle deres etterlatte blir igjen. Og de er veldig, veldig triste.
Moren deres, faren deres...
Alle dere var glad i, blir veldig triste når dere drar.
Og du, Thor, og du, Erik.
Dere vil ikke lenger være Thor eller Erik.
-Hvem vil vi være, da? -Ingenting.
Kroppene deres blir til støv og alt dere trodde dere var, forsvinner.
Hva pleide vi å kalle det? Hva kalles det i tegneserier?
Røntgensyn, sant?
Man kunne se gjennom klærne til folk, ikke sant?
En superkraft.
Det var det Penka hadde.
De som kjente henne, vet hva jeg mener.
Å si at hun så inn i dette mysteriet,
er det å påstå at hun hadde alle svarene? Nei.
Hadde hun evnen til å endre utfallet? Nei.
Nei, det hadde hun ikke.
Til syvende og sist er vi alle tjenere, og kan bare tjene Guds vilje,
og ikke engang Penka visste det.
Er ikke det...
Er ikke det vakkert?
Det fine skillet mellom... Og hun... Skjønner dere?
Vi kan bruke fornuft til å komme til bunns i ting, sant?
Vi vil komme til bunns i det!
Hvor er det på vei hen?
Hvor ble det av?
Det ligger hundre kilometer bak oss. Det er borte.
Om du feller et tre for å se innsiden, hva får du da?
Et dødt tre, ikke sant?
Så treet er et tre.
Penka er Penka.
La oss hedre henne i Guds navn.
Amen.
Sascha?
Hvem er det?
Penkas sønn.
Alt bra på skolen?
-B-R-A. -Jaså? Det var ikke det moren din sa.
Uansett hva hun sier, ble jeg ikke sendt hjem.
Jo, det gjorde du! Du ble sendt hjem fra skolen.
-Hei, Silvio. -Hei.
Du ble sendt hjem fordi du forlot klasserommet uten lov.
Hm. Will?
-Hvor skal du? -Bare hente en is. Slapp av!
Is? Seriøst?
-Samme det. -Hvordan går det der borte?
Will, kan du gå ut i to sekunder?
-Hvorfor det? -Jeg må snakke med pappa alene.
Jeg ser helst at du ikke gjør det der.
Hva da?
"Jeg må snakke med pappa."
Si heller: "Jeg må ta en prat med faren din" eller "snakke med pappaen din".
Det er bedre sånn, ellers virker det som vi fortsatt er sammen.
-Ok. -Ikke bli sur, da.
Vi er definitivt ikke sammen.
Du trenger ikke gjøre...
Har du rukket å tenke over det vi snakket om?
-Ja, og... -Hva har du kommet frem til?
For jeg har tenkt på det, og han trenger faren sin nå.
Ja, men vi har en del å tenke på akkurat nå.
Vi må kjøpe et større hus, og barnet kommer snart.
Ja, så spennende.
Men saken er...
Jeg skal til et yogaanlegg i Tulum i vinterferien.
OK, så om tre måneder.
Ja, men jeg er nødt til å bestille fly og hotell.
Jeg skjønner.
Tror du at du kan ta ham?
Ja. Det jeg skulle til å si var at vi har snakket om det og ja,
vi kan ta ham.
-Med glede. -Så flott!
-Hva gjør du? -Jeg tror du har helt rett.
-Han trenger pappa. -Vi skal pakke.
-Ha det, Will. -Pappa sier: "Ha det, Will!"
Alvorlig talt, ha det.
-Ha det. -Ha det.
Fy faen!
-Hei. -Beklager.
-Jeg er Sascha. -Det er ikke inngangen.
Bare... gå til forsiden.
-OK, Lev. Jeg sentrer! -Ok.
Lay-up!
Her kommer ballen.
-Ja! -Nesten!
Nei, Lev. Det var bra.
Roter du til lay-upen, så prøver du bare igjen.
-Ok. -Kjør på.
Er du klar, Madonna? Jeg sentrer.
Her kommer hun.
Hun kaster ballen!
Vilt!
Dette var veldig snilt gjort av dere.
Men jeg blir ikke så lenge borte. Maks seks måneder.
Så jeg ser ingen grunn til å servere kake,
selv om jeg setter pris på det.
Kanskje noen av dere vil være borte når jeg kommer tilbake.
Ikke alle virker like pigge.
La det synke inn.
Og da må jeg få sagt at dere er det beste åttiåringslaget
jeg noen gang har trent.
Bare fortsett å øve.
Dere har blitt skikkelig flinke. Jeg er veldig stolt av dere.
Dette er kvalmende søtt. Hold deg unna, Lev.
Du havner bare i diabeteskoma.
Litt kan vel ikke skade.
Jeg beklager, jeg...
Jeg vet ikke hva Deb har gjort med din mors eiendeler, men...
-Hun kommer snart. -Jeg har det ikke travelt.
Vil du ha litt vann? Jeg har vann og...
Nei, ellers takk.
Jeg drikker mye suppe.
-Den var ikke hennes. -Er du kunstner?
Det er jeg faktisk, men det der er en Grigor.
Men den...
Ja, den er min.
Nydelig.
Takk.
Moren din virket ikke så glad i å lese.
-Bøker er tunge. -Det er sant.
Bøkene er det verste med flytting.
-Flytter du ofte? -Nei.
-Sønnen din? -Ja, det er Will.
Liker han Deb?
De har faktisk ikke møttes ennå.
-Han ble ikke født hjemme? -Nei, på sykehuset.
Hvordan var det?
Jeg ville ha hjemmefødsel, men moren hans... var imot det.
-Trygt, rent, sikkert og sterilt. -Ja visst.
Stereotypisk.
Unnskyld meg.
Den, ja. Den tilhørte moren din.
Jeg aner ikke hva det er.
Å.
Er det en...
Hun var nesten 50 da jeg ble født. Visste du det?
Hun var en hore.
Sexarbeider heter det vel.
Det drev hun med helt til jeg fylte ni.
Det er sånn fattige kvinner livnærer seg i Rajneeshpuram.
Men så byttet hun ut støvlettene med disse.
Jeg oppdaget det først.
Jeg viste henne vei.
Det var ei jente i leiren, Yamuna.
Å, som jeg elsket henne. Hun ventet barn med kjæresten Mark,
som var siktet for kokainsmugling.
Etter som sommeren ble varmere og magen vokste seg større og større,
sto jeg ved hennes side stort sett hele tiden.
Og hjalp henne med vasking, trening og hva enn det måtte være.
Vi satt oppe hele natten og snakket om de store spørsmålene.
Tingenes tilstand.
Og da tiden var inne, hjalp jeg henne.
Jeg var bare ni, men det var
som om hendene mine ble guidet av en usynlig energi.
Jeg ser det klart for meg.
Hendene mine gikk først til pannen hennes,
og så ned til magen mens jeg følte etter livmorhalsen.
Mens den åpnet seg.
Den åpnet seg på samme måte som jorda knaser og gjesper,
og avdekket hennes uendelighet.
Senere, da Penka fant oss sittende tett sammen under stjernene,
ble hun så rørt av synet av meg med armene dekket av den blodrøde væsken
at... det endret henne.
Vi var kjent over hele Rajneeshpuram. Den gamle jordmoren og sønnen hennes.
-Det var tider, det. -Vent.
Så du er altså jordmor?
Jeg er en doula.
Bli hvor du er.
Kan jeg ta et bilde av deg?
Ja.
-Slik? -Ja visst.
Hvordan... Hvordan visste du hva du måtte gjøre?
Hvordan visste barnet og Yamuna hva de måtte gjøre?
Har du noen gang blitt guidet av noe, og bare visst?
Kanskje.
Du har et godt øye.
Takk.
Vi klargjorde et rom til henne, men hun ville absolutt bli her.
Hun tok det fra en bombet kolonne utenfor Blaj.
Jeg tror aldri hun var borte fra det.
Dette var hjemmet hennes.
Jeg er lei for det, kompis.
Jeg skjemmer ut meg selv. Jeg visste ikke...
Jeg visste ikke at dette ville bli så tøft.
-Jeg skulle pakket det ned. -Ikke gjør det.
Om vi tar det ned, er det som vi fjerner den siste delen av henne.
Hun var en flott dame.
Jeg angrer på at jeg tok den jobben i Kinshasa.
Du visste det ikke.
Hun var 90 år.
Hør her.
Hvorfor ikke... Hvorfor ikke bare bli her?
Det kan jeg ikke. Ikke uten at Deb går med på det.
-Du hadde gjort oss en tjeneste. -Hvor langt på vei er hun?
-Det er bare seks uker igjen. -Så siste innspurt.
Du må gjerne bo i teltet.
Du vet det du sa om å bli guidet av noe?
Det er sånn dette føles.
-Greit. -Flott!
Har du en bag eller noe sånt?
-Nei, men jeg kan låne en. -Vi har masse greier.
Det ser ut som vi bruker samme størrelse i klær.
Å.
Hva med ereksjoner?
-Får du noen? -Ja. Nei, ja.
Jeg er bare nysgjerrig. Damene sier ofte at de trenger det,
men typene er gjerne litt nervøse, særlig i tredje trimester.
-Å. Nei, vi... -Det er viktig.
-... stimulering. -Det visste jeg ikke.
Her kommer varene.
-Hei. -Hei.
-Hallo.
Tillat meg.
Det trengs ikke... Har du satt han i arbeid?
Hva? Han er en hva for noe?
Teltet står enda, så jeg ansatte ham.
-Er du sprø? -Nei. Hvorfor sier du det?
-Du spurte ikke meg. -Jeg tenkte vi trengte noen.
Vi sa vi skulle diskutere det.
-Deb? -Ja?
Hva vil du ha i teen?
-Melk, takk. -Den er god.
-Trenger du hjelp med å finne fram? -Det går bra.
-Han er en inspirerende jordmor. -Det er han sikkert.
-Han mistet akkurat moren sin. -Jeg er klar over det.
Funker det ikke, så funker det ikke. Da sier vi bare det.
Vi kjenner ikke denne fyren.
-Han er sønnen til Penka. Kom an. -Jeg er klar over det.
-Deb. -Tetid.
Har du noen gang blitt guidet av noe og bare visste at det var rett?
-Hva? -Stol på meg. Bare lite grann.
Du likte ikke Penkas grove hender uansett.
-Gud, så manipulerende du er. -Jeg bare sier det.
Teen er klar.
Takk.
Etterpå vil jeg gjerne vise seg noen yoni-øvelser.
Du er veldig anspent.
Det er en beskyttelsesteknikk når folk tar i meg.
Jeg må stikke nå.
-Sikker på at du ikke blir med? -Jeg er gravid som faen.
Poenget med utstillingsåpninger er vin og upasteuriserte oster.
Greit, jeg skal si til Simon at du var sliten.
-Simon klarer seg. -Ok. Ha det, kjære.
-Ha det. -Ha det, Sascha.
Ha det.
-Niks... -Hvor skal du?
Godteriangrep!
-La meg hente det. -Du vet ikke hva jeg vil ha.
-Vet du hva "doula" betyr? -Niks.
-"En som tjener kvinnen". -Kinky.
Jeg gjør hva enn du ber meg om.
Jeg klarer å hente potetgull selv, men takk.
-Lev er så dårlig på lay-uper. -Skyt, Lev!
Du vet det man sier om upasteurisert ost?
-Ja? -Det er bare en myte.
-Er det sant? -Ja.
-Hva med ceviche? -En myte.
-Seriøst? -Dødsseriøst.
-Hva er klokka nå? -Tid for ceviche.
Gi mamma ceviche!
Mamma vil ha det Mamma liker det
Mamma må ha det
Herregud. Lover du at jeg kan spise det?
Hundre prosent. Du var sammen med mamma da hun reiste, ikke sant?
Ja.
Hva gjorde hun?
Hun guidet meg mens jeg mediterte.
-Der du skulle forestille deg barnet? -Noe sånt.
Men det funket ikke, for jeg er en dårlig pasient.
Jeg er glad du var der.
-Det går bra. -Beklager.
Det er ingenting å beklage for.
La oss bare ta en titt.
Kompis.
-Tetid! -Nei!
-Beklager! -Beklager. Døra var åpen.
-Jeg vet det. Beklager. -Hva?
Sascha så meg onanere.
-Jeg kan ikke høre deg. -Bare glem det!
Hva?
Kjære.
-Har du sett pumpa? -Hva? Nei.
Du brukte den sist. På sykkelen.
-Hva? -Du hørte hva jeg sa.
Brukte jeg den på sykkelen? Nei.
-Det gjorde du. -Beklager, jeg er litt opptatt.
Greit. Men jeg trenger pumpa, og du var den siste som brukte den!
-Vennen. -Hvor er den?
Er det så lurt å spille basket nå?
Hva? Jeg slutter å spille når jeg er død, din dritt.
Den mangler en nål.
-Hvor fant du den? -I roteskuffen.
Vær så god.
To sekunder. Hei!
-Fikk Will ballen jeg sendte ham? -Det vet jeg ikke.
Men det kan jeg sjekke.
Det hadde vært fint.
Kan ikke tro at Silvio gjorde noe sånt.
-Det kan jeg. -Ble du ikke sur?
-Ikke egentlig. -Bra skudd.
Jeg hadde blitt dritsur om noen ansatte en doula uten å spørre.
Jeg ble det i starten, men vi var jo på utkikk etter noen.
-Jeg vet ikke, jeg. En mannlig doula? -Hva? Nå må du gi deg.
Vi lever i det 21. århundre.
-Kan ikke en mann være doula? -Bitch.
-Jeg vet ikke, jeg. Det regner. -Ikke vær så veik, Peg.
-Hun er redd. -Snakk pent.
Hun er redd.
Kom deg på banen. Jeg har savnet deg. Jen!
Se deg for, din bitch!
-Pent. -Pokker.
Ja!
Baby.
-Kjør på. -Retur, Katherine!
Her.
Aran, kom igjen!
Kom igjen, da.
Ok, hør her. Glem dette og følg med her.
-Høyre! -Det tillater jeg ikke.
Å, faen.
-Ja. -Oi.
-Det går bra. -Gi henne litt pusterom.
Gikk det bra med deg, Deb?
-Ja da. -Hvor har du vondt?
Bare i korsryggen og hofta. Jeg falt ganske hardt.
-Er det noen som har noe is? -Det går bra. Det er en del av spillet.
Bare bli liggende. Ikke rør deg. Peg, gå og hent litt is.
Var det regelstridig?
-Kom igjen. -Bruk et eple.
-Ja, det var det. -Det går bra.
Bare gi meg fem minutter.
Jeg er nødt til å stikke. Jeg må vaske klær.
Jeg må hente barna på skolen.
Bra spilt, da. Gode skudd.
Mamma må plassere deg på benken en stund. Beklager.
Jeg kan godt spille.
Men det regner.
Jeg forstår ikke hvorfor alle bare dro.
-Peg måtte vaske klær. -Ja, det hørte jeg at hun sa.
Faen!
Herregud, beklager. Beklager!
Kom igjen, da!
-Det er hormonene. Beklager. -Det går bra.
-Vil du at jeg skal kjøre? -Nei, jeg bare...
Jeg kan ikke spille.
-Du er glad i basket. -Ja, det er livet mitt.
Men det er tydeligvis over nå, fordi jeg er en stor ballong.
Du trenger ikke være en av spillerne.
Du kan sveve over banen.
-Skulle det få opp humøret mitt? -Ja.
Så ja. Jeg likte hundebarn, men jeg liker menneskebarn bedre.
Derfor endte jeg opp her.
Alt ser fint ut. Vil dere vite kjønnet?
Ja.
Hva er det, ildrake eller peis?
-Hva? -Ildrake, vet du.
Underlig spøk.
Barnet er vendt bakover, så la oss prøve å få i gang litt bevegelse.
Kom igjen, lille baby.
Kom igjen. Prøver med litt tryllestøv.
Kom igjen nå.
Se der, ja. Det er en veldig tydelig...
Tiss?
Ja. Dere venter en gutt.
Grattis.
Så ja, jeg...
Jeg forstår at det er snakk om en hjemmefødsel, og det er helt greit.
Jeg ville bare ta opp noen av risikoene, siden du er...
-Gammel som faen? -Nei da, du er i god form.
Men det er en sjanse for at det kan oppstå komplikasjoner.
Det er noe vi bør snakke om.
Jeg husker at du tok det opp sist. Det er bare det at partneren min...
Nei. Jeg trenger bare litt mer tid til å ta en avgjørelse.
-Er det greit? -Ja da, det er helt greit.
Alle er greie. Bare ta den tiden du trenger.
Vi kan ta det neste gang.
-Ok. Takk. -Greit, ha en fin dag videre.
-Takk, dr Zonkowski. -Ta vare på dere selv. Ha det.
Jeg skal bare stikke på do. Vi ses utenfor.
Ok.
Hei, dr Gregory Zonkowski.
Ja, sir.
Jeg mener ikke å forstyrre deg. men jeg har et spørsmål.
-Ja visst. Hva tenkte du på? -Hvor mange keisersnitt har du utført?
Du ser kjent ut. Var du med på Debbies ultralyd?
-Deb. -Ja visst.
-Og hvem er du? Er du faren? -Jeg er doulaen deres.
Doulaen deres.
Ja, ok.
Misforstå meg rett. Du sier at du er doulaen deres, og det respekterer jeg.
-Men for å være ærlig... -Hvor mange?
Det fins ingen oversikt, og vi ser dette mer og mer.
Ikke for å være frekk, men om du vil hennes beste,
bør du be henne føde her.
Er du glad i å skjære?
Hva er brytepunktet?
-Brytepunktet? -Åtte timer?
Sju?
-Hei. -Hei.
-Hva skjer? Jeg er klar. -Jeg også.
Hei.
-Hvor er Silvio? -På et møte.
-Gleder han seg? -Ja.
-Hva med deg? -Ja.
Det er stort, da. Vi hadde ikke vært sammen lenge før...
Hvor lenge da?
Tre uker.
-Ganske vilt, hva? -Jeg vet ikke med vilt,
men ut fra hvordan du spiller basket, vil jeg si at du lider av borderline.
Hva behager?
Silvio ansatte deg uten å spørre meg først.
-Var du klar over det? -Nei.
Ja. Jeg vet ikke hva du tok opp med legen,
-men vær snill og la være. -Hva snakker du om?
Ikke snakk om svangerskapet mitt
-uten at jeg er til stede. -Ja, selvsagt.
-Det er ikke greit. -Jeg forstår det.
Jeg gjorde ikke det, bare så du vet det.
Hva snakket dere om, da?
Jeg trodde han var broren til en jeg studerte med.
-Vet du hva "doula" er direkte oversatt? -Har vi ikke snakket om dette før?
"Den som snakker på kvinnens vegne når hun biter tennene sammen i smerte."
Jeg trodde det var en hjelpende slave.
Deb, jeg kommer til å fordufte så snart du ikke trenger meg mer.
Jeg legger ikke planer uten deg.
Hva om jeg sa at jeg vil føde på sykehuset og få epidural?
-Flott, kom med medisinene. -Seriøst?
Deb, hvem er det som skal føde? Silvio?
Legen med de hårete armene?
-Herregud, la du også merke til det? -Ja!
Og nå...
Se for deg en stor sprekk dypt nede på havbunnen,
som går så dypt at du knapt kan forestille deg det.
Se for deg at du er i denne sprekken.
Din menneskelige kropp har gått i oppløsning nede i denne sprekken,
og du er ett med dette tomrommet.
-Dette stedet... -Hei!
-...er stedet man blir... -Hei.
-Der Gaia først bar fram... -Hei.
Hva er dette for noe? Et lite mellommåltid?
-Mens vi ser over fødselsplanen. -Kult. Så godt det ser ut.
-Bare forsyn deg. -Takk.
Det gjør jeg gjerne.
Pasteurisert ost?
Nei.
-Nei? -Hele den greia med pasteurisert ost...
Det er bare en myte.
-Er det virkelig det? -Ja.
Jeg må på do.
-Det visste jeg ikke. -Jo da.
-Hvordan gikk det hos legen? -Bra.
-Ja? -Ja.
-Hva er det? -Ingenting.
Det er bare det at...
-Han legen... -Deb liker ham. Hva er det med ham?
Det er greit. Det er hun som skal føde.
Hva er ditt inntrykk av ham? Er han dårlig?
-Nei. -Hva mener du, da?
Jeg er bare redd han er litt for glad i skalpellen, hvis du skjønner.
Har han gjort mange keisersnitt?
Han ville ikke si det, men vi skal følge med.
-Herregud. -Ikke si noe til Deb.
Nei da. Jeg vil bare at hun skal ta det rette valget.
Slapp av, jeg passer på.
Jeg tisset like mye som en av jentene i sprutevideoene.
-Det er ikke tiss. -Det er ikke tiss, pus.
Jeg hater å måtte si det, men det er faktisk det.
Ikke med meg.
Ikke det? Ok.
Frekt.
Hei. Dette er Silvios Skype.
-Pappa? -Nei, det er Sascha.
Faren din er ute.
-Hvem? -Jeg er doulaen.
Hva er en doula?
Vel, direkte oversatt betyr doula...
-Hvem snakker du med? -Å, Deb. Kom inn. Det er Will.
Hei, Will. Dette er Deb.
-Hei. -Hei.
-Hyggelig å møte deg. -Takk det samme, Will.
Får jeg en lillesøster eller en lillebror?
Det er en overraskelse.
Kult.
Will, fikk du basketballen jeg sendte deg?
-Ja. -Så bra.
Har du testet den?
-Ja. Den er stor. -Det er voksenstørrelse.
Det var tanken. Når du spiller med den, vil du bli like god som James Harden.
-Man må kontrollere ballen. -Onkel sier at han er nihilist.
Da er han en klok mann.
Vi burde spille sammen.
-Når magen er litt mindre. -Er det basketnett i det nye huset?
Det nye huset?
Tenk at du prøver å rettferdiggjøre det.
Du er så ute og kjører, kompis.
Først doulaen og nå dette?
Jeg vil bare gjøre det rette for ham.
-Moren hans er et mareritt. -Hun ba deg ta ham.
Hun sa: "Hopp", og du sa: "Hvor høyt?"
Det var ikke sånn. Jeg lover, jeg skal gjøre det godt igjen.
-Hvordan skal du klare det? -Jeg prøver å gjøre alle til lags.
Jeg bare...
Kan du la meg prøve?
La meg prøve. Jeg lover at jeg ikke skal skuffe deg.
Kompis.
Dere svaier. Dere er ikke lenger en ung jomfru.
Føl svaiingen. Bare svai.
En, to, tre, press oppover.
Spark bort deres gamle jeg. Det handler ikke lenger om dere.
Det er deres gamle, jomfruelige selv.
Dere skyver henne bort for å ønske moren velkommen.
Pust inn, pust ut, pust inn, pust ut.
Pust inn, pust ut.
I dag fokuserte vi på arbeid.
Det er hardt arbeid å bringe et barn inn i verden.
Eller flere barn. Iblant er det dobbelt så tøft. Jeg har tvillinger.
Pust inn, pust ut.
Men mødre er sterke og kapable.
Så som en avslutning på dagen...
...vil jeg spørre dere hva dere tror
vil kreve litt arbeid for å bringe disse barna inn i verden?
Chelsea.
Jeg er litt bekymret for det der med å bæsje på seg.
Min kusine Claire bare... over hele seg.
Jeg bekymrer meg for hva som skjer etter at barnet er født.
Å revne.
Det er noe som bekymrer meg veldig, og jeg vil gjerne ha en naturlig fødsel.
Så jeg skal bare...
...bli veldig sterk der nede, og...
-... veldig fleksibel. -Ja!
Så modig.
-Deb. -Meg?
Hvordan går det, kjæreste Deb?
Bra, kjæreste Gracie.
Hva kommer til å kreve litt hardt arbeid for deg?
Fanken. Gosj a meg, jeg...
Jeg hater denne delen. Kan jeg stå over?
Nei.
-Hva? Jo, det kan jeg. -Nei, det kan du ikke.
-Hvor står det skrevet hen? -Det står ikke skrevet noe sted.
Dette er en mammagruppe.
Vi har ikke skrevet det ned med penn og papir.
Vi har ingen nedskrevne regler.
-Jeg står over. -Du kan ikke stå over!
Det går ikke.
Du kan ikke stå over.
Vel... Min...
Sønnen til kjæresten min skal flytte inn. Det er ikke negativt i seg selv.
Han virker som en fin gutt, men jeg er litt bekymret for at...
...barnet kommer til å bli glemt oppi det hele.
Nei, det er ikke sant. Jeg er ikke redd for at barnet blir glemt.
Jeg er redd for at jeg kommer til å bli glemt.
Silvio smalt meg på tjukka, og hva er jeg nå?
Jeg er et gissel i min egen kropp.
Jeg er en faens fødemaskin.
Men jeg har Sasch ved min side. Doulaen min.
Så det er kult.
Han lukter litt spesielt.
Men samme det. Sånn, nå har jeg delt min bekymring.
Jeg vil kalle det for det det er, en fitte.
Det kommer legene til å elske.
Ikke bekymre deg for dr Zonkowski.
Jeg skal ta meg av ham.
-Jeg gleder meg. Det er roboter! -Jeg vil ikke ha noen robot.
-Greit. -Det er fra meg.
En kvern. Nå får jeg endelig brukt mine tyske arbeidsarmer.
Det er slik vi kverner mat til barnet.
Det er slik man kverner barnet til mat!
-Ja! -Kvern det og spis det.
-Så fint. -Det er til å kverne maten.
Så du kan lage barnemat.
Ikke sant? Tusen takk, Naureen. Det var veldig omtenksomt av deg.
-Nå kan du åpne denne. -Takk.
Jøss. Dere sparte det beste til sist.
Den er fra...
"Til babyen fra pappa Silvio."
-Pappa Silvio, det er meg. -Fatteren.
-Ja. -Pappa...
Ok. Klare?
BABY DE
Snu det rundt.
-Så man ser det. -Jøss!
-Ta-da! -Jøss.
Vent. Jeg forstår ikke.
Det er kjønnsnøytralt, dummen.
-Fordi vi ikke vet kjønnet. -Ja.
-Vi kan henge det på barnerommet. -Kjempefint.
Veldig fint...
Nå kommer den aller siste gaven.
-På vei... -Enda flere?
-Ganske straks... -Det er enda flere.
Her er den faktisk.
Jeg må bare...
Her kommer den.
Greit.
Sånn, ja.
Sånn.
Trommevirvel, takk.
Jøye meg!
Jøss.
Basseng til hjemmefødselen!
-Jøye meg. -Alt for deg, kjære.
-Hvor skal det stå? -Her.
Ok, men jeg har ikke bestemt meg ennå.
Det er bare i tilfelle du vil gjøre det.
Om du ikke vil, er det bare å returnere det.
Det står at det ikke kan returneres.
-Gjør det? -Ja.
-Med store bokstaver. -Jeg skal se på det.
Altså, det er bare...
Vi må ikke bruke det om du ikke vil.
Jeg kan ta det.
-Vi kan ta det. -Jeg kan ta det.
-Katherine, herregud. -Jeg er ikke på vakt, så bare slapp av.
Jeg har aldri sett deg røyke marihuana før.
-Det er bra saker. -Det er det jeg savner mest av alt.
-Jeg savner også at du røyker. -Hold kjeft. Så slemt gjort.
-Du kan røyke om du vil. -Ikke si det, da.
Seriøst. Du og barnet deler ikke lunger.
-Men ruspåvirkningen... -Det samme som et par glass vin.
-Seriøst? -Ja.
Gi meg den.
-Hei, pus. -Hei.
-Hva skjer? -Ingenting.
Vi fylte bassenget. Vil du komme og se?
-Ja visst. -Kult.
Sascha, blir du med?
Ellers takk. Bare send meg en video.
Kjør på.
-Jeg kommer tilbake. -Snakkes!
Så hva er greia med alt det grønne?
Det er interessant. Jeg har aldri møtt en som deg før.
-Mener du realityshow-vinneren? -Ja.
-Det var ikke et stort tap. -Hun elsket henne.
-Hun vet ikke hva det er. -Gjør noen det?
Det er iallfall ikke åtte parkeringsbøter.
Det er ikke åtte parkeringsbøter, mann.
-Hvor lenge brukte hun bilen din? -I fire dager.
-Åtte bøter på fire dager! -Hold kjeft!
Hvordan fikk du vite det?
Jeg fikk sparken.
Bare le, dere.
Ja da, greit. Det er trist. Jeg vil aldri fortelle dere noe igjen.
Det er for bra. Parkeringen, liksom.
Disse parkeringsbøtene skal liksom betale for ting.
Hva skjer om vi ikke betaler dem?
Det blir ingen flere asfalterte veier og rottene vil komme ut om natten.
Det kryr av dem på nattestid.
Så begynner de å komme ut på dagtid, og det er rotter overalt.
Rottene tar over.
-Du, Deb. -Ja.
Vil du være vår surr neste gang?
-Surr? -Hva sa du?
-Surrogatmor. Si hele ordet. -Hva? Jeg liker den forkortelsen.
Vent. Skal dere få barn?
Ja, altså... Om dette går bra, kan du jo bare poppe ut en til.
Bare popp ut en til!
Nei, og derfor gjør jeg det aldri igjen.
Fitta mi skal bare poppes én gang.
Fitter popper da ikke.
Nei.
Men de kan revne.
Det er det jeg frykter mest.
Natashas perineum revnet hele veien ned.
Blodet bare...
-Beklager. -Hva faen?
-Gud! -Ikke snakk om eksens fødsel
foran kjæresten som bærer ditt barn.
-Ja, beklager det. -Jeg bare sier det.
Hver eneste fødsel er forskjellig, og det er vår jobb som omsorgspersoner
å finne ut hvordan denne opplevelsen vil utfolde seg og beskytte den.
Helt sant.
Men for å svare på spørsmålet...
Jeg har bare sett komplett underlivsprolaps tre ganger på 20 år.
-Unnskyld, hva sa du? -Prolaps?
Det er når vaginaen vrenger seg og tyter ut.
-Æsj. -Hva?
Sier dere æsj til menneskehetens vugge?
Det er greit, jeg vil bare ikke tenkte på at den tyter ut.
Men dere trenger det,
så jeg melder meg frivillig. Jeg har ingen andre forpliktelser lenger.
Å ja.
Faen også.
Ditt skitne, lille svin.
Der er du. Du trenger ikke gjøre alt dette.
Nei, men jeg velger å gjøre det. Det er den største friheten.
Greit. Ro deg ned.
Jeg mener det, gå og legg deg.
-Kan ikke du bare slappe av litt? -Jeg ikke har lyst.
Det var siste rest. Alle har dratt.
-Naureen er litt av en karakter. -Ja. Hun er helt gal.
Hva gjør du?
Slapper av.
-Jøss. -Jeg og barnet deler ikke lunger.
Nei, men ruspåvirkningen...
Forresten, det bassenget skal leveres tilbake.
Hør på meg og lytt til det jeg sier.
Jeg vil føde på sykehuset.
Vennen.
Vennen, seriøst.
Sascha.
Vet du hva "doula" betyr?
Spør henne.
-Jeg bare væter deg litt. -Jeg er så feit.
Ja, men nå dreier det seg om barnet.
-Jeg vet, jeg vet. -Det er bare såpe og vann.
Det har samme konsistens som væskene under fødselen og fra fitta.
-Takk for at du respekterer ordvalget. -Bare hyggelig. Lukk øynene og pust.
Kom ut, baby.
Jøye meg.
-Livets navlestreng. -Jeg gjorde det.
Jeg har blitt født!
Barnet har kommet. Silvio, det var fint.
-Det var en fin fødsel. -Bra jobba.
-Vil du prøve? Kom, da. -Kom!
-Hva er dette for noe? -Det er såpe og vann.
-Samme konsistens... -Det hørte jeg.
-Hva er greia di? -Greia mi?
Jeg skal hjelpe Deb og deg med å bringe dette barnet inn i verden.
-Over Regnbuebroen... -Ikke det.
Du sa at du skulle hjelpe-hjelpe.
-Hva mener du? -Kjempe for en hjemmefødsel.
-Det har jeg aldri sagt. -Jo, du sa...
Jeg sa at jeg passer på henne. Det var det jeg sa.
Kanskje du kan snakke med henne og...
Babyer kan ikke snakke. Ok.
For en tung baby. Deb, jeg trenger hjelp!
-Kom igjen. -Ok.
-Jeg har deg, pus. -Dette er ikke nødvendig.
Klar?
Herregud.
Silvio?
Pus? Hei, pus.
Går det bra?
Du er trygg nå.
-Deb. -Ja?
Deb, jeg vil ikke at du skal føde på sykehuset.
Will ble født på sykehus, og vi var nær ved å miste ham.
Ok, det visste jeg ikke.
Ja, han legen... Jeg tror han er glad i å skjære.
Dr Zonkowski? Hvem har sagt det?
-Ingen, jeg har bare en følelse. -Ok.
Jeg forstår, men det er mitt valg, og det er dette jeg har bestemt meg for.
Ok?
-Ok. -Ok?
Ok.
Altså... Ok.
Vil du...?
Det var det du som gjorde.
-Bare ta det rolig. -Det handler om å vokse.
Hei. Hvor er Hatcher?
Han sa i en gruppemelding at han ikke kom.
-Fikk du den ikke? -Seriøst?
Nei, den fikk ikke jeg.
Om jeg visste at han kom med unnskyldninger, ville jeg dratt ham ut.
Vi er sju. Vi kan...
Sju rekker ikke, vi må være fire og fire.
Hei, du! Kom her.
Du, ja.
Kom igjen, mann. Vi trenger en spiller til.
-Jeg vet ikke, jeg. -Bedre med fire på laget.
-Ja, greit. -Vi kan kaste kron og mynt.
Han er på ditt lag.
-Tony. -Sascha.
-La oss sette i gang, Sascha. -Så fine øyne du har.
Denne veien. Takk.
Det var hyggelig.
Andre hefting. Tre!
Tilbake!
Ja!
Den kommer mot deg!
Mistet du den?
Silvio, kanskje få opp farten litt. Små bein.
-Ja! -Nei, han er ikke der.
-Nei, du skal fange den her. -Linja er der.
Linja er her!
-Han fanget den her. -Akkurat her.
-Det funker ikke. -Tilbake.
-Er beinet ok? -Nei.
-Ta ham! -Andre hefting.
Pass på!
-Det var ugyldig! -Hva? Nei.
-Hvorfor? -Press.
-Nei, det var innafor. -Sascha, hva sier du?
-Vi går tilbake til kastet. -Mann...
-Spillånden, det. -Bra spillånd, Sascha.
-Bra spillånd. -Respekt.
Jeg har deg, jeg.
Fyren har aldri spilt før, men kjenner til spillånden.
-Disken inn. -Kom igjen nå.
-Første hefting. -Pass på.
Tredje hefting, fjerde hefting.
-Ja! Den satt. -Du tuller!
Skal du presse på igjen? Spillånd meg i ræva, bror!
-Silvio, ro ned. -Du får én sjanse til.
Gjorde du det eller ikke?
Nei.
Gå og hent tingene dine. Du har sparken.
Kom igjen, da.
Silvio, la oss bare fortsette.
-Jobber du for ham? -Straks tilbake. Silvio!
-Silvio... -Ser du hva som skjer her?
Jeg tror vi kan ordne opp i dette.
Nei, han skal ut!
Det er ikke opp til deg.
Hvem tror du betaler lønna di?
-Hva er det som skjer? -Jeg ansetter og jeg sparker.
Sånn er det i kapitalismen.
Så jeg har ingenting jeg skulle sagt? Personen som faktisk skal føde?
Du ville jo ikke ha ham.
-Men nå gjør jeg det. -Da kan du betale ham.
Så modent av deg.
Ok. Vil dere drikke vin, røyke marihuana og alt mulig annet?
Vær så god, det er ikke så viktig.
-Det er jo bare mitt barn. -"Alt mulig annet"?
Hva er det du snakker om? Det var du som arrangerte dette.
Jeg trodde det var alternativ prenatal omsorg!
-Og det er det! -Ikke sånne hippiegreier.
-Jeg går. -Det er sykt.
Du skal ingen steder. Vær så snill.
Visste du at Katherine sugde ham på babyshoweren?
-Er det sant? -Og litt attåt.
Ok, jøss... Ok.
Så det er det som er problemet her?
-Hva så? -"Hva så"?
-Er det liksom greit for deg? -At folk blir sugd?
Så lenge han ikke suger barnet mitt, tror jeg det skal gå helt fint.
Han er en doula. Han er ikke paven!
Det vet jeg. Synet av dem har etset seg på netthinnen.
Har jeg ikke lov til å føle nytelse, Silvio?
Til å leges?
Om du ikke nektet deg selv nytelse,
hadde du kanskje ikke fordømt de som tillater seg å føle det.
Bla, bla, bla. Psykologi-pjatt!
Bare gå, du.
Du oppfører deg som en drittunge.
Det får så være. Det er enten ham eller meg.
Hva behager?
-Det er ikke rettferdig. -Det blåser jeg i.
Jeg har...
Jeg ville ikke engang ha dette barnet.
-Deb. -Du overtalte meg.
-Med pratet om geriatriske svangerskap. -Deb.
Du sa at min biologiske klokke tikket og at jeg begynte å komme opp i årene.
Det var bare en spøk.
Det var sårende! Ok?
Jeg har et liv å leve.
Det er ting jeg vil gjøre, din drittsekk.
Jeg hadde en basketkarriere!
Gjør narr av det, du, men det er viktig for meg.
Du vil prøve igjen og få et nytt barn, men på dine vilkår denne gangen.
Men hvem betaler for det? Jeg! Alt er på min bekostning.
Og nå vil du ta fra meg doulaen som du ansatte.
Som jeg elsker tross kroppslukten
og hans tvilsomme seksuelle aktiviteter med min beste venn.
Dette er veldig ugreit. Du kan ikke be meg velge.
Deb... Deb.
-Du har rett. Beklager. -Takk.
-Jeg vet at du er glad i grønt. -Takk.
Rød eller blå?
Jeg vil beklage til dere begge. Jeg tror bare jeg er litt stresset.
Jeg må stå opp tidlig i morgen.
-Hvorfor det? -Jeg må hente Will.
-På flyplassen? -Nei, i Taos.
I Taos?
Skal du kjøre? Det er jo milevis unna.
-Når kommer du tilbake? -Dette visste du jo.
I morgen er den første dagen fødselen kan starte, så nei.
Vi har jo snakket om det.
Du snakket. Du sa: "Det er den første dagen..."
-Jeg trodde iallfall det. -Nå gjør du det igjen.
-Hva da? -Du gjør det faen meg igjen.
Alt er greit nå som vi spiser is. Du sitter her
og utnytter godfølelsen i et forsøk på å lure meg.
Nei, det er ikke det jeg gjør.
Ikke lyv. Ha litt selvrespekt.
Deb, ok. Vi snakker om sønnen min her.
-Han er sønnen min. -Dette er sønnen din.
Fikk du vite kjønnet uten meg?
-Hva så? -Visste du det på babyshoweren?
Bildet jeg ga deg? Så utrolig pinlig.
Du suger!
Du kan aldri prioritere meg, kan du vel?
Jeg orker ikke dette lenger.
Kanskje vi bør brenne hår eller tånegler. Gjøre et wiccansk ritual.
Om jeg hadde fiendens tånegler, ville jeg brent dem og fått dem til å lide.
Silvio har sikkert etterlatt seg et par her og der. Det vet jeg at han har.
-Hvordan smaker vinen? -Som vin.
Smaker den som å bli voldtatt i fjeset av en gren?
Basert på den ene gangen det skjedde med meg, ja. Nokså likt.
Gi meg den.
Takk.
Jeg vil ikke ha noen fordømmende blikk eller kritikk.
-Jeg sa ingenting. -Jeg vet det.
Men jeg vet at du kommer til å si noe senere.
Men nyere forskning viser at litt alkohol i ny og ne
ikke er skadende for barnet. Ok?
Mamma røkte og drakk faen meg gjennom hele svangerskapet,
og jeg er da helt fin.
Ja. Om du sier det, så.
-Får jeg den tilbake? -Nei, nå er den min.
Hvem er det?
-Hvor skal du? -Bli.
Hva? Stopp. Kom tilbake! Du...
-Stå i ro, din jævel! -Stå i ro!
-Hva faen? Gracie? -Deb?
-Deb, er det deg? -Ja.
Bor du i dette nabolaget?
-Ja, dette er huset mitt. -Er det sant? Det er så...
For en gudommelig tilfeldig. Hei, Sasch!
-Hei. -Dette er utrolig!
-Går det bra med deg? -Ja da.
Jeg sanker mat her hele tiden,
men jeg visste ikke at dette var huset ditt, min kjære.
Se på alle sitronene!
-Hun har klikket helt. -Tror dere alt er i orden? Burde hun...
-...bli med inn? -Ja.
-Vil du bli med inn? -Jeg elsker inne, jeg elsker ute. Ja.
Ja, bekreftet.
Hvor er mannen din?
Vi var aldri gift.
Men om det er Silvio du mener...
...da vet jeg ikke.
Jeg tror han dro på en kunstutstilling.
Vi begynte å krangle, så han dro.
Faen heller.
Visste du at shipibo-folket klemmer fra hjerte til hjerte?
-Ship...? Nei. -Trenger du en klem?
-Ja? -Ja, sikkert.
-Ja. -Flott.
Du er tidlig ute.
Ja vel.
Bartender.
Hei. Sil, hva skjer?
-Så fin du ser ut. -Takk.
-Jeg elsker denne. -Ja, jeg...
-Du er tidlig ute. -Det er det alle sier.
Kan jeg få en skvettende konkubine, takk?
Unnskyld?
Det var en spøk basert på temaet i...
Boka?
Nei. Bare en lettøl.
-Ok. -Ja.
Amy, Amy.
-Arbel, har du noe... -Kokain?
-Nei. Sopp? -Jeg trodde ikke du likte det.
-I kveld gjør jeg det. -Dette er kvelden?
-Jeg har ventet i typ et år. -Ja, nei... Jeg føler for det nå.
Etter dagen jeg har hatt.
-Det er bra saker. -Hva skjer?
Organisk. Vennen min Elma dyrker dem. Ta én.
-Ta to. -Jøye meg.
Da starter vi.
-Gud. -Godt.
Samuel har sittet i buret siden frokost.
Nåde er ikke på menyen.
Hvorfor har vi sluppet inn folk alt?
Dette er en venn av meg.
Velkommen.
Takk.
-Dette er sprøtt. -Ja, det blir...
-Det blir bra. -Ok.
-Bli her. Jeg er straks tilbake. -Ok, jeg skal bare...
-Bare vent der. -Ja vel.
Stopp, Deb. Kom deg bort.
-Det er irriterende. -Herregud, da.
Du skjemmer meg ut foran min nye venn Gracie.
Du skjemmer ut deg selv.
Hva er galt med å ta på noens rumpe?
Stopp! Fordi det er min, og du er åpenbart full.
Å, gud...
-Jeg liker rumper. -Hun er nede.
Jeg liker rumper. Hva vil du jeg skal gjøre med det?
Jeg vet at det er litt mye akkurat nå, men...
Ja, det er en vanskelig tid. Kan du ikke vise meg litt medynk?
Hun bryr seg om deg.
-Ok. -Det kan diskuteres.
Jeg vet at dere hjalp hverandre.
-Seriøst? -Ikke se på meg, jeg sa ingenting.
Vet dere hva?
Jeg skal si det rett ut, for sånn er jeg.
Ikke stopp meg fra å ta på rumper!
-Ok. -Det blir det siste du gjør.
-Jøye meg. -Meg og rumpene mine.
-Ja. -Ikke vær sur, Katherine.
Om du ville bli gravid, hadde sikkert Sascha fått det til på ett forsøk.
-Det kunne jeg. -Ok, det holder.
Beklager, men jeg er har fått nok.
Se på den rumpa.
Legg merke til øynene.
Stirrer tomrommet tilbake på deg?
Masken er utradisjonell.
Det er alt som er igjen av ham.
Du er død for alle disse tingene.
Rommet mellom alle tingene.
Hele greia er normalen.
Så skånsomt som mulig.
Hva var traumet ditt?
Hva var traumet?
Den mest passende fysiske formen for Pluto...
-Få meg vekk herfra. -...er liket.
Dette er merkelig. Jeg liker det ikke.
-Ikke i det hele tatt. -Legg merke til øynene.
Stirrer tomrommet tilbake på deg?
Du kan ikke forstå det.
Det er greit.
Det har vært over en stund.
Jeg er her for deg.
La oss bestille osteburgere.
Ikke si det høyt.
Sånn, ja. Ok.
Å ja.
Hvorfor lot du meg drikke så mye?
-Klarer du å gå? -Nei.
La oss få deg i sengs, Deb.
Jeg setter en søppelbøtte ved siden av om du må spy.
Bare bli her og snakk til meg.
Ok.
-Om hva da? -En fortelling.
Ja vel.
Skal den være lykkelig eller trist?
-Begge deler. -Ok.
En gang for lenge siden, i den mørkeste skogen på jorda,
i stammen av et gammelt, dødt tre, bodde det en magisk kvinne.
Hun var magisk fordi hun hadde tre steiner.
-En rød, en blå... -Og en svart.
Hvordan visste du det?
-Alliterasjon. -Nei, er det sant?
Du har drukket mye.
For å kunne bruke steinenes magi, måtte alle de tre steinene være samlet.
Bare da kunne hun bruke magien.
Men når de var det,
kunne den røde steinen kontrollere folks handlinger.
Den blå steinen kunne kontrollere folks følelser.
-Og den svarte steinen... -Fulgte Guds vilje.
-Penka fortalte meg denne historien. -Ok. Selvsagt gjorde hun det.
Jeg forsto den ikke da, og gjør det ikke nå heller.
Vel, det er ganske innviklet.
Savner du henne?
Ja.
Jeg også.
Hun var det eneste rene i livet mitt.
Jeg tror ikke mamma ville ha meg. Sånn i bunn og grunn.
-Ikke? -Nei.
Hun fikk meg som 21-åring, som jo er veldig ungt.
Det var mer som å bli oppdratt av en storesøster.
Jeg ville spille stigespillet,
mens hun ville dra ut og danse, så da gjorde vi det.
Jeg satt på et pledd under bordet, og folk kastet peanøttskall på gulvet.
Det var sånn vi fant ut at jeg er allergisk.
Jeg var to år gammel, og jeg svulmet opp som en ballong.
Det visste jeg ikke. Flaks at jeg ikke har servert deg peanøtter.
Hei, Deb...
Hva er det du er redd for?
At jeg ikke blir glad i ham.
Barnet.
Det barnet er veldig heldig som får deg som mor.
Hvordan skal jeg klare dette?
Jeg skal hjelpe deg.
Men du trenger ikke min hjelp.
Jeg tror han er klar.
Ja, det ser sånn ut.
Hva er dette for noe?
-Vet du ikke? -Nei.
-Si meg hva det er. -Feromoner.
Ja.
Fra da vi var jegere og samlere.
Om du var på jakt i skogen og av en eller annen grunn ble slått ut...
...ville barnet lukte feromonene...
...og følge dem...
...hele veien opp til...
...brystet.
Å!
Du er en liten pyse, sant?
-Jeg er en liten pyse-baby. -Ja.
Du er en brystsugende pyse-baby.
Det er det du er.
-Du er gæren. -Er det dette du vil ha?
Jeg har bare vært i London én gang. Jeg tror vi fikk Will for tidlig.
Vi fikk ham for tidlig. Jeg fikk aldri reist.
De er ikke til deg.
Meg igjen!
Jøss.
-Aha? -Aha?
Ja. Så hva skjer nå?
Å, faen.
Jeg sa opp jobben fordi de var sånn:
"Du kan ikke turnere med bandet i New Orleans i seks uker."
Jeg spiller i band.
Så jeg tenkte: "Jeg bare gjør det. Jeg kan jobbe som sjåfør."
-Går det bra? -Ja, jeg holder bare på å føde.
-Er det sant? -Ja.
Er det derfor vi skal til sykehuset? Jøss.
-Ja. -Kult.
Du har ca tre centimeters åpning.
Hva? Pokker også. Det føltes som det var mye mer.
Nei, veene er fortsatt veldig sporadiske.
Faen, kom vi for tidlig?
Nei da, overhodet ikke.
Jeg skal gi deg litt Pitocin og få fart på sakene.
Vent, hent...
Vi vil få deg ut herfra med barnet, ikke sant?
Ja.
Kan jeg...?
Kan jeg få litt tid til å tenke på det?
-Ja da. Jeg er tilbake om et par timer. -Ok.
-Hold ut så lenge. -Takk.
Uansett... Da jeg hadde betalt kausjon for mamma den gangen,
sverget jeg å aldri gjøre det igjen.
Jeg hører at hun jobber på en gård i Yuma nå.
Poenget mitt er at mamma klarte seg. Ikke sant?
Det er ikke bra for meg å være rundt henne akkurat nå, men...
Hun fikk det til alene. Da kan jeg også klare det.
-Jeg hadde tre barn alene. -Ja?
Ingen av fedrene deres dugde til noe.
Jeg fortsatte å prøve, men det endte alltid i fiasko.
Sånn går det noen ganger.
Ja, vel... Vi trenger ikke menn. Gjør vi vel, Tammi?
Ikke faen.
Ikke faen om vi trenger dem.
Hvorfor er du her?
Jeg måtte fjerne 50 cm av innvollene mine.
-Hva? -Legen sier at jeg ikke vil savne det.
Ikke alle var like ille. Tom var ålreit, han.
Jeg kunne gjort et forsøk med Tom, men det gjorde jeg ikke.
Det var min avgjørelse. Det var altfor forhastet.
Og nå har jeg kreft i tykktarmen. Faen heller.
-Hvor er barna dine? -De har dratt.
De blir ikke værende for alltid. De forlater deg.
Med ett er de borte. Og de ringer deg ikke engang.
Spiller du basketball?
Det er ikke så viktig.
Når tykktarmen blir frisk igjen,
kom og finn meg på Silver Lake Rec Center.
Vi skal spille ball.
-Ok, vennen. -Ok.
Jeg må gå. Lykke til, Tammi.
Takk, kompis.
Takk.
-Spar deg. Jeg skal føde hjemme. -Debbie, dette...
Jeg heter Deb, ikke Debbie. Debbie er et navn på småkaker.
Armhårene dine er ekle. Beklager.
Det er ikke noe personlig.
Kanskje du kan prøve å barbere det,
eller å sole huden under så det ikke blir så stor kontrast.
Jeg tror det er det som er problemet.
Du, Doula, burde ikke oppmuntre...
-Sascha. -Du burde ikke oppmuntre henne.
-Vet du hva "doula" betyr? -Nei.
Slå det opp.
La oss dra.
Snakkes!
Gracie?
Barnet kommer og vi trenger en jordmor.
Han her er bare en doula.
-Gracie. -Hva?
Vi må... Ja.
-Barnet kommer. -Hvor er det?
Dette går fint, ikke sant?
Jeg tror ikke det, men vi har ikke noe valg.
Faen også.
Dette klarer du, mamma.
Kom deg vekk!
-Ok. -Bedre?
Ja.
Hvordan vil du gjøre dette?
Ok, pust. Pust i takt med meg, Deb. Ja.
Ok, bitch.
Å, gud...
-Det føles mye bedre uten buksene. -Så bra.
Ok. Deb.
-Vi skal... -Deb?
-Deb? Deb! -Herregud. Jeg er her!
Jeg tok sopp på shibari-festen.
-Hvor, sa du? -Jeg hadde en...
Jeg skal forklare. Hei, dere. Hei... Gracie.
Hva gjør du her? Hvor er bildene mine?
-Dette er fødselsrommet. -Men...
-Hun har fem cm åpning. -Hva skjedde med sykehuset?
-Jeg orket ikke. Jeg vil være her. -Så flott, da.
-Så Gracie og... -Ja.
-Jeg prøver bare å få oversikt. -Så fint.
Men jeg kastet deg ut. Hva gjør du her?
Jeg går og lager litt te.
Sascha, kan du vise meg hvor ting er?
-Absolutt. -Takk.
Så du tok sopp og hadde en visjon? Var det det som skjedde?
-Kort oppsummert, ja. -Og?
Jeg så oss to, og vi var begge gravide.
-Nei! -Det var ikke noe sånn. Bare...
Det var ikke som det høres ut. Vi gikk side om side i ørkenen.
Du vet når du drømmer at du er et sted, men så er det egentlig et annet sted?
-Silvio! -Ja.
Jeg er veldig glad for at du er her, men vær så snill og hold kjeft.
Hold kjeft! Ok?
Hva skjedde med Will?
Det er det beste.
Jeg ringte Natasha og sa: "Deb kan føde når som helst."
"Du må gjerne kjøre Will selv, men jeg må være her med Deb."
-Er det sant? -Ja.
-Hva sa hun? -Det var helt greit.
-Det var ingen stor greie. -Jøss.
Kan jeg bare...
-Hva kan jeg gjøre, pus? -Jeg vet ikke, mann.
Gi meg et bein eller noe annet jeg kan tygge på.
Når skal folk begynne å høre på meg?
Jeg drikker ikke te.
-Dette er til meg. -Visst faen er det det.
Sascha.
Jeg lot min egen frykt komme i veien i denne prosessen.
Jeg ber om unnskyldning for det jeg sa.
Han fingret meg i går, men vi var veldig fulle...
-Hva? -Bare tulla.
Bare bli venner igjen, ok?
Herregud! Dette er ikke noe behagelig.
Gud velsigne henne.
Stjernekyss.
Opp med toppen, Deb. Jeg skal helle litt på brystet ditt.
-Dette er din beste suppe så langt. -Å ja? Bedre enn den du fikk?
-Gud! -Jeg kjenner det godt i hasene.
-Ja, jeg kjenner det. -Jeg snakket om meg selv.
-Sju centimeters åpning. -Hva faen?
Det var seks cm for seks timer siden. Jeg dreper noen snart.
Barn kommer inn i verden på mange ulike måter.
Dette er tapermåten. Mitt barn er en taper.
Hjerteslagene er sterke og oksygenet godt.
Det er ingenting å bekymre seg for. Det tar den tiden det tar.
Hvem skulle trodd at dette kunne være så kjedelig?
Press, Deb. Dette klarer du.
Press! Ja.
Ja!
Å nei, er det bæsj? Bæsjer jeg på meg?
Bare fortsett.
-Nei! -Bare fortsett.
-Ok. -Vent, kjære.
Hvor skal du? Trenger du hjelp?
-Tar du det? -Ja.
-Ok. -Ja. Deb?
-Du glemte noe. -Drit og dra, din mannlige doula-jævel!
Jøye meg. Har du spist sylteagurk?
Det er sunt og godt.
-Der er det en til. -Jeg henter noe å vaske opp med.
Sånn, ja. Kom igjen, Deb.
Du er nødt til å presse.
Kom igjen, Deb. Du må presse.
Press. Der, ja.
Ja.
Press. Ja!
Press. Jeg ser ham.
Jeg ser den nydelige ungen din.
Å, Deb.
Du er nødt til å presse en gang til.
-Nei. -En gang til, Deb.
Deb, du må presse. Nå!
Nå, Deb. Sånn, ja. Press!
Press! Dette klarer du. Kom igjen nå.
Kom igjen, mamma. Press.
Ja. Ja!
Du klarer det. Press!
-Nå skjer det. -Ja, ja, ja!
-Her, Silvio. Kna ham. -Ok.
Du klarte det, Deb.
Vennen.
Deb.
Ring ambulansen.
Ring ambulansen nå. Nå!
Jeg har deg.
-Deb. -Deb?
Jeg har deg. Kom igjen, Deb.
Treet er et tre.
Hedre henne i Guds navn.
Deb.
Deb?
Er du våken?
Hvor er barnet?
-Hva sa du, vennen? -Hvor er barnet?
Hun er her.
Vil du holde henne?
Sa du "hun"?
Ja.
-Porter hjelper på melkeproduksjonen. -Ja takk, gjerne.
Hvordan føler du deg?
Høy som faen.
Ok, da tror jeg ikke vi gir deg noe øl.
Nei. Frekt.
-Jeg er skamfull. -Hva? Hvorfor det?
Fordi jeg uansett endte opp på sykehuset.
Du trenger bare noen å skylde på.
La oss hente dr Zonkowski. Alt dette er hans feil.
Dr Gregory Zonkowski. Unnskyld, kan du gå og hente dr Zonkowski?
Det er oppgjørets time og vi trenger noen å skylde på. Ok?
-Det vil få deg til å føle deg bedre. -Gud...
Det var... Det var tøft.
Det var den enkleste delen.
Hva mener han med det?
Gi meg ølen.
Kom igjen, gi det til meg!
Gjør meg gravid her og nå!
Jeg tjener min elskerinne med glede!
Den satt.
-Kan jeg stille deg et spørsmål? -Ja.
Er det greit at kvinner drikker alkohol under svangerskapet,
og spiser ceviche og alt det der?
-For jeg... -Vet du hva "doula" betyr?
Nei.
"Den som minner deg om at alle er fri og kan gjøre som de vil."
Men det betyr ikke at de burde det.
-Det visste jeg ikke. -Ja.
Tekst: IYUNO-SDI GROUP Oversatt av: Sunniva S. Olsen